Справа № 944/6410/24
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/6410/24
Провадження №2-а/944/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

13 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3390110 від 01 листопада 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

В обґрунтування позову покликається на те, що згідно оскаржуваної постанови, він керував або експлуатував транспортним засобом без державного номерного знаку, з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу. Дану постанову вважає протиправною, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Вказує, що 01 листопада 2024 року не вчиняв жодного адміністративного правопорушення, саме тому вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3390110 від 01 листопада 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, підлягає скасуванню.

Окрім цього разом з позовною заявою, подав заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду. Заяву обґрунтовує тим, що інформацію про існування оскаржуваної постанови від 01 листопада 2024 року він отримав тільки 06 листопада 2024 року на електронну пошту від АТ «Приватбанк», на підтвердження додав копію листа. Зважаючи на те, що його вини у пропуску строку звернення до суду немає, просить задовольнити заяву.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позивач не долучив постанову серії ЕНА №3390110 від 01 листопада 2024 року, яку він оскаржує.

13 листопада 2024 року представник позивача адвокат Домашовець В.С. подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить заборони відповідачу скеровувати оскаржувану постанову серії ЕНА №3390110 про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, для примусового виконання. На обґрунтування своєї заяви зазначає, що предметом заявленого позову є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 01 листопада 2024 року, відносно нього за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу 1201,9 грн. Вважає, що наявні підстави для забезпечення позову, оскільки оскаржувана постанова як виконавчий документ може бути звернута до виконання, відповідно державним виконавцем розпочнуться виконавчі дії і дана постанова в примусовому порядку може бути виконана шляхом стягнення грошових коштів, то у випадку позитивного вирішення заявленого позову унеможливить ефективний захист та поновлення моїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову, та зупинено стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3390110 від 01 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

09 грудня 2024 року представник позивача адвокат Домашовець В.С. подав до суду заяву про продовження строку усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року задоволено заяву представника позивача адвоката Домашовця В.С. та продовжено строк для усунення недоліків.

12 грудня 2024 року представник позивача адвокат Домашовець В.С. подав заяву про усунення недоліків позовної заяви та додав копію оскаржуваної постанови.

Ухвалою судді від 17 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

28 січня 2025 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідно до матеріалів справи, 01 листопада 2024 року, у м. Львові по вул. Городоцька, 311, близько 15 год 29 хв, позивач керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був забруднений та затертий, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів, чим порушив п. 2.9.в в Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Після чого на позивача було винесено постанову за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспектор мав законні підстави для винесення постанови, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі, та у порядку передбаченому законодавством. Відтак, вимоги позивача є необґрунтовані, підстав для скасування постанови немає.

Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, однак його представник адвокат Домашовець В.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не прибула, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити у її відсутності та в позові відмовити.

Враховуючи подану позовну заяву, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що розгляд справи слід провести у відсутності сторін на підставі поданих ними доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3390110 від 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1201, 90 грн.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що 01 листопада 2024 року, у м. Львові по вул. Городоцька, 311, близько 15 год 29 хв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був забруднений та затертий, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів, чим порушив п. 2.9.в в Правил дорожнього руху України; та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак всупереч вимогам наведених норм відповідач не надав належних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Ззгідно з п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, який, зокрема, закритий іншими предметами, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Так, з наданих відповідачем відеозапису події не зафіксовано, що номерний знак затертий та нечитабельний.

Також відповідачем не підтверджено жодними доказами того, що номерний знак неможливо ідентифікувати, зокрема, для автоматичних комплексів реєстрації правопорушень.

Окрім цього, відповідачем під час розгляду справи судом не додано жодних доказів перевірки співробітниками патрульної поліції у спірному випадку можливості визначити (ідентифікувати) символи номерного знака автомобіля ОСОБА_1 з відстані 20 м.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.в Правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова серії ЕНА №3390110 від 01 листопада 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також згідно з банківською квитанцією від 13 листопада 2024 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605 гривень 60 копійок, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на його користь слід стягнути судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 77, 78, 118-123, 132, 139, 246-248, 272, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3390110 від 01 листопада 2024 року, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області, , юридична адреса: м. Львів, вул.Перфецького, 19.

Суддя Д.Б.Поворозник