Справа № 199/11032/25
Суддя: РУДЕНКО В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(2-а/199/152/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №78/2 від 31.07.2025 року, якою було накладено стягнення на ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 25 липня 2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до складеного протоколу, 25.07.2025 року о 15 год. 00 хв. встановлено що позивача було визнано обмежено придатним до військової служби до 04.05.2024 року, в порушення вимог азц. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», розділ II п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року №3621-IX, п/п. 2 п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, самостійно не звернувся до ТЦК, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби, чим вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Постановою про адміністративне правопорушення №78/2 від 31.07.2025 року, відносно нього за ч.3 ст.210-1, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , на позивача накладено штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн.

Позивач не погоджується із винесеною постановою, просить її скасувати оскільки ОСОБА_1 був зарахований до вищого навчального закладу на денну форму навчання, що надає йому право на відстрочку від проходження військової служби, відповідно до п.1 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що позивач повідомив у письмових поясненнях і зауваженнях щодо змісту протоколу, і про що достеменно було відомо відповідачу. Також позивачу встановлено 2 групу інвалідності, датою повторного оцінювання повсякденного функціонування особи є 28.07.2026 рік, що є підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також зазначив, що протокол, на підставі якого винесена оскаржувана постанова, не містить навіть порядкового номеру, тому неможливо напевно встановити, чи є вона чинною, чи зареєстрована, чи дійсно має силу юридичного документа та може бути взята за основу для розгляду справи про адміністративного правопорушення. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач начебто самостійно не звернувся до ТЦК, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби. При цьому в постанові не зазначено посилання на докази, на підставі яких було прийняте вказане рішення, а саме документи, що підтверджують набутий до 04.05.2024 року статус «обмежено придатний до військової служби», повідомлення про вручення повістки, документ що підтвердить не проходження ВЛК до 05.06.2025 року, тощо. Так само суть правопорушення має містити посилання на нормативно - правовий акт, де зазначено що саме порушила особа. У той же час жодного посилання на те, де саме зазначено, що позивач мав самостійно звернутися до ТЦК або через електронний кабінет військовозобов`язаного - постанова не містить. Позивач просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, де посилався на законність винесеної постанови.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.12.2012 року, відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , та до 04.05.2024 року отримав статус «обмежено придатний до військової служби».

Начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 25 липня 2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до складеного протоколу, 25.07.2025 року о 15 год. 00 хв. встановлено що ОСОБА_1 було визнано обмежено придатним до військової служби до 04.05.2024 року, в порушення вимог азц. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», розділ II п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року №3621-IX, п/п. 2 п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, самостійно не звернувся до ТЦК, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби, чим вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Постановою про адміністративне правопорушення №78/2 від 31.07.2025 року, відносно нього за ч.3 ст.210-1, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , на позивача накладено штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн.

Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби Безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів №258/25/2425ВТ від 30.07.2025 року, виданого комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради», позивачу встановлено 2 групу інвалідності, датою повторного оцінювання повсякденного функціонування особи є 28.07.2026 рік, що є підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX (який застосовується з дня фактичного початку воєнних дій у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, розпочатою 24.02.2022) оголошено проведення загальної мобілізації.

Абзацом 13 статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію настає особливий період.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Стаття 2101 КУпАП має бланкетну диспозицію, яка для розкриття змісту правової норми відсилає до правил військового обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

04.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-IX від 21.03.2024.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

Згідно із Законом № 4235-IX«Про внесення зміни до пункту 2розділу II "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" від 12.02.2025 були внесені зміни до Закону №3621- IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону № 4235-IX від 12.02.2025) дозволяє дійти таких висновків.

Отже, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024, зобов`язані були до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Позивач посилається у позові на те, що йому встановлено 2 групу інвалідності, датою повторного оцінювання повсякденного функціонування особи є 28.07.2026 рік, однак відповідно до витягу № 258/25/2425/ВТ з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів, рішення про присвоєння ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності було прийнято 30.07.2025 року.

Таким чином, позивач підпадав під визначену законом категорію осіб, на яких розповсюджується обов`язок щодо повторного проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби в строк до 05.06.2025 року (який неодноразово продовжувався).

Законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку:

1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду;

2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Тобто, посилання позивача щодо неотримання ним виклику до ТЦК та СП для отримання направлення на військову-лікарську комісію для проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби суд не приймає до уваги згідно вищевказаного.

В даному випадку, позивач у встановлений Законом період, не вжив заходів на виконання покладеного на нього обов`язку та самостійно не звернувся ані через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста ані до відповідного ТЦК та СП з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Позивач не посилається на те, що в отриманні направлення на ВЛК йому були вчинені перешкоди або було відмовлено.

Посилання, зазначені позивачем в протоколі про адміністративне правопорушення про його навчання та відповідно наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації є безпідставними, оскільки обов`язок пройти повторний медичний огляд є самостійним та не залежить від права на відстрочку, а тому у позивача такий обов`язок зберігався.

У зв`язку з вищевикладеним, за результатами розгляду справи та дослідження її матеріалів, суд вважає, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, через що відсутні правові підстави для скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення, а отже позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2,5,9,72,73,77,78,134,139,241-246,250,255,268-272,286,295,297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 78/2 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31 липня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , якою на останнього накладеного штраф у розмірі 17000,00 грн. - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі у десятиденний строк з проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко