Справа № 420/31750/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30 жовтня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.
Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період з 17.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 08.06.2022, з 01.08.2022 по 21.08.2022, з 01.01.2023 по 03.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за період з 17.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 08.06.2022, з 01.08.2022 по 21.08.2022, з 01.01.2023 по 03.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішення суду набрало законної сили 29.03.2024 року.

18.04.2024 року позивачеві видано виконавчий лист.

28.08.2025 року від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що станом на 27.08.2025 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року не виконано. Відтак, вбачається ухилення Військовою частиною НОМЕР_1 від виконання рішення суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №420/31750/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі №420/31750/23 щодо відмови в задоволені заяви, поданої в порядку приписів ст.382 КАС України - скасовано. Справу №420/31750/23 направлено до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Суд, в порядку письмового провадження, розглянув заяву позивача, дослідив матеріали справи в частині даної заяви та робить наступні висновки.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зауважує, що накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані, і порушник, незважаючи на вказане, продовжує ухилення від виконання судового рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 246 КАС України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується, зокрема, порядок і строк виконання рішення.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Законом України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень суду, які орган виконавчої служби застосовує у випадку невиконання рішення суду у добровільному порядку.

Суд зазначає, що 07.07.2025 року позивач отримав відповідь від Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення суду у справі № 420/31750/23, в якій вказано, що військовою частиною неодноразово були замовлені кошти (платіжні доручення №№1023 від 04.10.24, №1191 від 07.11.24, №1304 від 05.12.24, №8 від 06.01.25, №156 від 07.02.25, №239 від 07.03.25, №339 від 04.04.25, №454 від 07.05.25, №538 від 05.06.25, №606 від 03.07.25), через військову частину НОМЕР_2 так, як військова частина НОМЕР_1 знаходиться у них на фінансовому забезпеченні для виплати позивачеві додаткової винагороди, однак відсутнє фінансування для виконання рішення суду та при надходженні коштів, військовою частиною НОМЕР_1 на особовий рахунок гр. ОСОБА_4 буде здійснена виплата згідно розрахунку коштів за вказаний період.

Тобто, суд встановив, що відповідачем вчинено всі залежні від ВЧ НОМЕР_1 дії з метою виконання рішення суду у справі № 420/31750/23 та після виділення ВЧ НОМЕР_2 , на фінансовому забезпеченні у якій знаходиться відповідача, коштів, відповідні суми будуть фактично виплачені позивачу, а тому відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та в задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, ч.1 ст.370, ч.1 ст.382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 30.10.2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо