Справа № 350/1153/25
Суддя: Пулик М. В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/1153/25
Номер провадження 2-а/350/7/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

представника позивача адвоката Озарківа М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області про скасування постанови №537 від 28 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

установив:

Стислий виклад позицій сторін:

позивач просить поновити строк звернення до суду, скасувати постанову №537 від 28 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а провадження у справі закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2025 на його поштову адресу надійшов лист від Долинського відділу державної виконавчої служби про виклик на 28.07.2025. Прибувши згідно виклику йому було повідомлено про те, що відкрито виконавче провадження від 11.07.2025 про стягнення з нього на користь держави штраф у розмірі 34000 тисячі грн. Дане виконавче провадження відкрито па підставі постанови №537 від 28.04.2025.

Згідно постанови №537 від 28 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 17000 гривень за ч.3 ст . 210-1 КУпАП за те, що він не прибув за повісткою №1071950 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.11.2024 для уточнення військово-облікових даних. Вважає, що дана постанова винесена безпідставно, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджена жодними доказами та складена з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи відбувався без його участі, чим грубо порушено його права на захист. Жодних письмових доказів про те, що йому була направлена якась повістка йому надано не було і жодна повістка за його фактичною адресою, яка визначена у його військово-облікових даних і за якою він фактично проживає, йому не надходила і ніхто його про повістку не повідомляв. Розгляд справи і винесення постанови здійснювалось без його присутності, і його ніхто не попереджав, що буде відбуватися такий розгляд справи і що винесено рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому, зрозуміти у чому полягає його вина, чим вона доведена і суть скоєного ним правопорушення йому незрозуміло. У нього на утриманні та догляді перебуває тяжко хвора мати, яка більше року прикута до ліжка і за якою він здійснює догляд. Мати потребує постійного дорого вартісного лікування та догляду.

З початком повномасштабного вторгнення рф па територію України він добровільно 03.03.2022 пішов до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження військової служби. Проте, коли його відправили на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду він був визнаний як такий, що не придатний до військової служби, з діагнозом вилико-кутова глаукома обох очей та гіпертонічна хвороба серця.

Представник позивача - адвокат Озарків М.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що у провину його довірителю поставлено порушення вимог законодавства, а саме неявка по повістці, однак відбулось невручення повістки. Фактично, ОСОБА_1 не був повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час складання протоколу ОСОБА_1 надавав свої пояснення щодо поставленого йому у провину правопорушення, однак вони не були взяті до уваги, хоча у протоколі він зазначив, що повістку не отримував. Незважаючи на вказані недоліки, на підставі такого протоколу винесена оскаржувана постанова. Будь-яких доказів на підтвердження винесення спірної постанови відповідач не надав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов не подавав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін повідомлених про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами ст.286 КАС України, призначив судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від30.09.2025, суд витребував в з ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення на підставі яких відносно ОСОБА_1 винесено постанову №537 від 28 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, для огляду в судовому засіданні.

21.10.2025 від тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення на підставі яких відносно ОСОБА_1 винесено оскаржувану постанову.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

як встановлено з протоколу №78 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 14.04.2025, він складений відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що: "14.04.2025 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних. При перевірці облікових даних було виявлено що громадянин ОСОБА_1 перебуває в розшуку як особа, що порушує правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що ОСОБА_1 було направлено поштовим зв`язком повістку № 1071950 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.11.2024. На вказану дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, чим порушив абз. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п. 2 Правил військового обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 309.12.2022, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП". У протоколі зазначено, що роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11:00 28.04.2025 в кабінеті № 1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , під чим наявний підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У графі "Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, " пояснив, що повістку не отримував. Веду постійний догляд за хворою мамою Догляд ведеться цілодобово. У графі "До протоколу додається" зазначено: "копія паспорта, витяг, повістка від укрпошти, копія довідки про отримання допомоги ". У графі" Другий примірник протоколу отримав" наявний підпис.

Постановою №537 про адміністративне правопорушення від 28.04.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 17000 гривень за ч.3 ст . 210-1 КУпАП за те, що він не прибув за повісткою №1071950 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.11.2024 для уточнення військово-облікових даних. В зазначеній повістці з рекомендованим повідомленням про вручення та довідкою ф.20 (про причини повернення), зазначено: адресат відсутній за вказаною адресою. Про поважні причини неприбуття, ОСОБА_1 не повідомляв, порушивши абз. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та вчинивши це в умовах особливого періоду, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши це тим, що повістка йому не надходила. Також у постанові зазначено, що копію постанови № 537 від 28 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності отримав 28 квітня 2025 року. Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач вказує, що будь-яких повідомлень (повісток) про необхідність з`явитися до ТЦК він не отримував. Заперечень відповідач з приводу цього не заявляв, правом на подачу відзиву не скористався.

Позивач до матеріалів справи долучив копію довідки військово-лікарської комісії від 04.03.2022 з якої встановлено, що ОСОБА_1 був визнаний таким, що не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Крім того, позивачем надано копії медичних виписок його матері, а також довідка про отримання допомоги за надання соціальних послуг на непрофесійній основі за престарілою особою, чи особою І групи.

Як зазначив позивач, про існування постанови він дізнався після того як прибув за викликом до Долинського відділу державної виконавчої служби про де йому було повідомлено про те, що відкрито виконавче провадження від 11.07.2025 про стягнення з нього на користь держави штраф у розмірі 34000 тисячі грн.

Таким чином, між сторонами виник спір відносно законності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача, яку останній вважає неправомірною та просить про її скасування.

Оцінка суду та норми права, які застосував суд:

враховуючи позицію сторони позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 1-3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (в редакції, чинній з 29.06.2024 згідно з постановою КМУ № 747 від 25.06.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з оскаржуваною постановою, 28.04.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , установив, що він порушив абз. 2 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм інших нормативно-правових актів у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, оборони України.

Як слідує з протоколу та оскаржуваної постанови, суть поставленого у провину позивачу правопорушення фактично зводиться до неприбуття на 25.11.2024.

Згідно із абзацом 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Позивачу поставлено у провину неприбуття на повістку, таку йому було направлено поштовим зв`язком.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 рокузатверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі- Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 560, повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, повістку про явку було направлено позивачу поштовим зв`язком. Дану обставину останній заперечує, натомість на спростування таких заперечень відповідач не надав жодного доказу: ні докази формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ні наявності унікального електронного ідентифікатора у вигляді QR-коду із відповідною інформацією, ні опису вкладення поштового відправлення, ні довідки про причини повернення/досилання з відповідними відмітками, тощо, хоча в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі №537/4012/16-а, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Згідно із п. 16 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто.

З урахуванням вказаного вище, суд констатує, що оскільки ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25 листопада 2024 року, ним не було порушено абз. 2 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме нез`явлення за викликом до ТЦК та СП, так як він не був сповіщений належним чином про необхідність явки в ТЦК та СП, в зв`язку з чим суд вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП незаконною та такою що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Крім того, суд звертає увагу, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення 14.04.2025 за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КупроАП та на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки накладання адміністративного стягнення сплили, так як датою виклику до РТЦК є 25.11.2024, з якої відраховується дата скоєння та виявлення правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , тому оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що всі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю. У вказаному Висновку також констатовано, що, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно з позицією Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58), принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на оскарження постанови, позивач посилається на те, що про її існування дізнався з листа державного виконавця. В підтвердження вказаної обставини, позивачем надано суду виклик державного виконавця №61643 від 11.07.2025.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили, що позивачу стало відомо про наявність оскаржуваної постанови раніше, ніж 25.07.2025.

Приймаючи до уваги обставини спору, що виник між сторонами, враховуючи обґрунтування позивача щодо поновлення строку звернення до суду, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, що є підставою для його поновлення.

Таким чином, заява позивача про поновлення строку до адміністративного суду підлягає задоволенню, процесуальний строк, встановлений законом слід поновити.

Керуючись ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області про скасування постанови №537 від 28 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задоволити.

Скасувати постанову №537 від 28 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: м.Калуш, Івано-Франківська область, код НОМЕР_2 .

Третя особа: Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області, місцезнаходження: м. Долина, проспект Незалежності, буд.3 Івано-Франківська область, Код

Суддя: