Справа № 260/5063/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5063/24 пров. № А/857/32828/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Носа С.П.;

суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 260/5067/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Ващилін Р.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся у Закарпатський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не призначення пенсії ОСОБА_1 з 13.06.2024 року згідно Закону України «Про державну службу», не взяття довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця видані Малодобронською сільською радою Ужгородського району та не врахування рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року по справі №260/1718/21; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно із Законои України «Про державну службу», згідно з довідками про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданими Малодобронською сільською радою Ужгородського району, з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року по справі №260/1718/21, починаючи 13.06.2024 року та з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в травні 2024 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив перевести його на пенсію державного службовця з урахуванням долучених довідок про заробітну плату, однак у задоволенні такої було відмовлено. При цьому відповідачем не було враховано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/1718/21. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не призначення пенсії ОСОБА_1 з 13.06.2024 року згідно із Законом України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Малодобронською сільською радою Ужгородського району.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно із Законои України «Про державну службу» з урахуванням відомостей довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Малодобронською сільською радою Ужгородського району, починаючи 13.06.2024 року та з урахуванням проведених виплат.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржила його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на відсутність підстав для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки вказане не передбачено чинним законодавством. Звертає увагу суду на те, що довідка Малодобронської сільської ради, на підставі якої позивач просить перерахувати його пенсію, була видана за формою для призначення пенсії державним службовцям, а тому не створює правових підстав для перерахунку пенсії. Враховуючи вищевикладене, вважає, що апелянт діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом Ужгородського районного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №3175 від 19.08.2009 ОСОБА_1 з 25 липня 2009 року призначено пенсію за віком, як посадовій особі органу місцевого самоврядування.

Позивача згодом було переведено на пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 27 листопада 2020 року звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії (пенсію державного службовця). До такої заяви долучив довідку про складові заробітної плати, видану Малодобронською сільською радою станом на жовтень 2020 року, та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Листом від 04.12.2020 року №0700-1505-8/44360 відповідач повідомив позивача, що у переході на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» ОСОБА_1 було відмовлено з огляду на те, що дія такого не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Не погодившись із правомірністю такого рішення територіального органу Пенсійного фонду України позивач звернувся за захистом своїх прав. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі №260/1718/21 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Закарпатській області задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано Рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області від 04.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 в переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області прийняти рішення про переведення пенсії ОСОБА_1 на пенсію державного службовця з 27.11.2020 року. Вказане судове рішення набрало законної сили 08 вересня 2021 року.

Позивач подав до ГУ ПФУ в Закарпатській області заяву про залишення рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 №260/1718/21 без виконання у зв`язку з тим, що розмір перерахованої пенсії зменшився.

Позивач 31 травня 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив перевести його на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 №260/1718/21 з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця, які були надані разом із заявою про призначення пенсії 27 листопада 2020 року.

Листом №3639-3307/Е-02/8-0700/24 відповідач відмовив заявнику у здійсненні перерахунку його пенсії в частині переведення на пенсію державного службовця з врахуванням зазначених вище довідок, оскільки питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не було предметом розгляду справи №260/1718/21.

Станом на день розгляду даної справи ОСОБА_1 продовжує отримувати пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням органу Пенсійного фонду України, вважаючи його таким, що порушує передбачене законодавством право на пенсію, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1718/21 від 02.08.2021 встановлено право ОСОБА_1 на переведення на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначені обставини в силу ч. 4 ст. 78 КАС України є преюдиційними та не підлягають доказуванню.

Спірним в даній адміністративній справі є питання відмови ГУ ПФУ в Закарпатській області врахувати відомості поданих позивачем довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця при проведенні розрахунку розміру пенсії державного службовця.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14 вересня 2016 року №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок №622) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 1 вказаної постанови визначено, що з 01 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

-посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

-розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

-у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

-матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Згідно п. 5 Порядку №622, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 були затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Судом першої інстанцції вірно встановлено, що подані ОСОБА_1 27 листопада 2020 року разом із заявою про перерахунок пенсії довідки за своєю формою відповідають тим, що затверджені постановою Правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3. Такі місять всі обов`язкові дані, а також відомості про те, що на всі види оплати праці, включені в довідку, було нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказані довідки видані уповноваженим органом, завірені печаткою та підписами відповідальних осіб. Будь-яких зауважень щодо недотримання форми довідок, недостовірності відомостей таких або відсутність обов`язкових реквізитів відповідачем не заявляється.

Єдиною підставою неможливості врахування таких, як вбачається з листа ГУ ПФУ в Закарпатській області №3639-3307/Е-02/8-0700/24 від 18.07.2024, є те, що такі довідки не розглядалися Закарпатським окружним адміністративним судом в межах розгляду справи №260/1718/21.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді поданих особами заяв на призначення (перерахунок) пенсії посадові особи органу Пенсійного фонду України зобов`язані керуватися законодавчими нормами.

Жодною законодавчою нормою, що регулює порядок здійснення пенсійного забезпечення, не передбачена необхідність подання пенсіонером разом із заявою також рішення суду, що б підтверджувало достовірність виданих роботодавцем довідок про заробітну плату або в якому б розглядалось питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії.

Вказані питання відносяться до повноважень органу Пенсійного фонду України, а суд, в межах своїх повноважень повинен виключно перевіряти правомірність мотивів щодо відмови у врахуванні таких довідок.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду наділені правом вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

При розгляді поданих пенсіонером документів уповноважені особи повинні самостійно перевірити їх достовірність та достатність, а у разі виявлення сумнівів звертатись до підприємств, установ та організацій для проведення перевірки. Орган Пенсійного фонду не вправі перекладати такі обов`язки на судові органи.

Орган Пенсійного фонду України, як суб`єкт владних повноважень у сфері пенсійного забезпечення, не повинен формально підходити до виконання своїх повноважень та обов`язків, а його діяльність повинна бути спрямована на належне забезпечення прав пенсіонерів на гарантований Конституцією України соціальний захист.

Відповідач після визнання Закарпатським окружним адміністративним судом права позивача на пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про державну службу» передбаченого законодавством обов`язку не виконав, більше того навіть не намагався дослідити можливість врахування відомостей довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця при розрахунку пенсії позивача.

Натомість з посиланням на те, що подані пенсіонером довідки не розглядалися судом при прийнятті рішення №260/1718/21 від 02.08.2021, відмовився їх враховувати.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком сууд першої інстанції щодо неможливості врахування зазначених довідок при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , які б відповідали чинному законодавству.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 260/5063/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук