Справа № 569/10438/25
Суддя: Балацька О. Р.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Балацької О.Р.,

з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Рівненській області звернувся ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій позивач просить скасувати постанову серії ЕНА № 4721664 від 13 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою серії ЕНА №4721664 від 13.05.2025 його було притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51000 грн. Позивач зазначає, що категорично не згідний та заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення передбачене за ч.10 ст.121 КУпАП, оскільки 13 травня 2025 року у с. Махнівка (Комсомольське) на 24 км автомобільної дороги АДМ-21 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під його керуванням та при зупинці водію не було повідомлено підстав та причин відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає про наявність у нього всіх необхідних документів та висловлене прохання здійснити перевірку швидше, оскільки у салоні автомобіля перебувала дитина, яка погано себе почувала. Водночас працівник поліції встановив, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення щодо правил перевезення дітей без використання належних утримуючих систем. Позивач заперечив вказане, пояснивши, що його менша дитина знаходилась на великому автокріслі, а старша використовувала «автокрісло бустер», що являється дитячою утримуючою системою меншого розміру та піднімає дитину вище таким чином, що шлейки ременя безпеки розміщуються в правильному положенні і на момент зупинки працівниками поліції діти були належним чином пристебнуті. Однак працівниками поліції було складено та винесено постанову серії ЕНА №4721664 від 13.05.2025. При цьому розгляд справи на місці не проводився, права особі не були роз`яснені, пояснення та докази не досліджувалися. Постанова не була оголошена негайно після її винесення. У постанові зазначено час вчинення правопорушення 14:32:46, тоді як згідно з відеозаписом у цей час транспортний засіб перебував у нерухомому стані, а водій спілкувався з працівниками поліції. Доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Грінченко Д.М. подав відзив на позовну заяву, у якому управління поліції заперечило позовні вимоги, вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою, зазначає, що обставини правопорушення підтверджуються складеною постановою, зі змісту якої вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. Вказує, про виконання поліцейським вимог Закону України "Про Національну поліцію" під час зупинки водія. Однак позивач як водій перевозив в салоні транспортного засобу дитину зростом менше 150 см без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, чим порушив вимоги підпункту "б" пункту 21.11 ПДР України. Факт вчинення адміністративного правопорушення та розгляд справи поліцейським на місце підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеозаписом, оскільки зафіксовано на портативний відеореєстратор. Вказане провадження проведене у скороченому порядку, що передбачало фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, тму відповідач заперечує доводи пзивача щодо порушення порядку розгляди справи працівником поліції.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву терміном 15 днів.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2025 року замінено первісного відповідача Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції на належного відповідача - батальйон патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області. (а.с.28-29)

11.07.2025 представник відповідача подав заяву про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву та долучення відзиву на позовну заяву до матеріалів справи. (а.с.32-33)

11.07.2025 від відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому управління поліції заперечило позовні вимоги, вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою, зазначає, що обставини правопорушення підтверджуються складеною постановою, зі змісту якої вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. (а.с.37-46)

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.07.2025 року було поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву та долучено відзив на позовну заяву до матеріалів справи.(а.с.47-48)

Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 13 травня 2025 року інспектором взводу № 2 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Кутняк Д.С. винесено постанову серії ЕНА №4721664 (а.с.9) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, рішенням якого притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 510,00 грн.

Згідно з текстом оскаржуваної постанови позивач 13.05.2025 р. о 14 год. 32 хв. на а/д М-21 242 км, керуючи транспортним засобом AUDA A4 д.н.з. НОМЕР_1 перевозив дитину зростом менше ніж 1.50 см без використання спеціальної утримуючої захисної системи, яка дає змогу пристебнути за допомогою ремнів безпеки чим порушив 21.11 «б» та ПДР. (а.с.9).

З наданого позивачем відеозапису нагрудної камери поліцейського (ідентифікатор відео: 50f801647152b9b7c50a7) встановлено, що поліцейський підійшов до транспортного засобу зі сторони водія та нагрудною камерою було зафіксовано, що водій перевозив меншу дитину у великому автокріслі, яка була пристебнута належним чином, а старша використовувала «автокрісло бустер» та на момент зупинки працівниками поліції не була пристебнута ремінем безпеки. Надалі водій просив поліцейського перевірити швидше документи, оскільки дитині було погано та вона хотіла до туалету. В подальшому відбувався розгляд справи (00:09:11) щодо ОСОБА_1 , який повністю зафіксовано на наданих відеозаписах, права особі роз`яснювались, при цьому, ОСОБА_1 , вказав, що права йому зрозумілі та бажає скористатися правовою допомогою. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 підписав (00:13:10) і копію документу отримав (00:13:12), фактично розгляд справи завершено о 14:41:27 год.

IV. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності та має сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).

Відповідно до п.21.11.б ПДР України забороняється перевозити дітей, зріст яких менше ніж 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім: транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху; спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання;

Відповідно п. 9 ч. 1 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

V. Мотивована оцінка і висновки суду

Суд керується тим, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Під час розгляду справи відповідачем доведено в установленому порядку, що водій автомобіля AUDIА4 д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила перевезення дітей, а саме: перевозив дитину з ростом до 150 см не пристебнуту за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього т/з та спеціальної утримуючої системи, чим порушив ПДР України. З наданих стороною відповідача відеозаписів, завірених цифровим підписом, підтверджується, що подія, яка стала приводом для складання оскаржуваної постанови, зафіксована на нагрудні відеокамери поліцейських. З вказаних відеозаписів видно, що водій перевозив двох малолітніх дітей на задньому сидінні автомобіля, меншу дитину у великому авто кріслі, яка була пристебнута належним чином, а старшу у «автокрісло бустер» на момент зупинки працівниками поліції не була пристебнута ремінем безпеки. В подальшому ОСОБА_1 було розпочато розгляд справи, роз`ясненні права та обов`язки, при цьому, водій, зазначив, що права йому зрозумілі та бажає скористатися правовою допомогою, проте представниками поліції була уже винесена постанова. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 підписав (00:13:10) і копію документу отримав (00:13:12). Отож, стороною відповідача надано належні та допустимі докази того, що саме позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.10 ст.121 КУпАП.

Доводи позивача щодо відсутності належного розгляду справи про адміністративне правопорушення суд оцінює критично, оскільки вказане не спростовує факту правопорушення і не впливає на його кваліфікацію. У матеріалах справи наявні всі необхідні відомості для встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, зокрема дата, час, місце події, технічний засіб фіксації та інформація про транспортний засіб. Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Надані відповідачем докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, такими, що прямо підтверджують вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем у встановленому законом порядку доведено факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, викладеного в постанові серії ЕНА № 4721664 від 13 травня 2025 року, а сама постанова є обґрунтованою, законною та прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Наведене вище не дає можливості закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 139, 205, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій областіпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Батальйон патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА