Справа № 520/4452/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

30 жовтня 2025 р. № 520/4452/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі №520/4452/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» (вул. Академіка Павлова, буд. 271, оф. 321, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61054, ) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» про реєстрацію обладнання для підготовки або обробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів в Єдиному державному реєстрі обладнання для підготовки або обробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів від 11.12.2024 (вх. ДПС № 4926/АП від 13.12.2024).

Визнано протиправним та скасовано Рішення Державної податкової служби України про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» у внесенні вiдомостей про обладнання для пiдготовки або обробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробiв до єдиного реєстру обладнання від 07.02.2025 № 20-р/лєр.

Зобов`язано Державну податкову службу України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» про реєстрацію обладнання для підготовки або обробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів в Єдиному державному реєстрі обладнання для підготовки або обробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів від 11.12.2024 (вх. ДПС № 4926/АП від 13.12.2024), з урахуванням висновків суду.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» () сплачену суму судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України ().

Представником позивача до суду подано заяву, в якій він просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 520/4452/25 щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з Державної податкової служби України (; Адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» (; Адреса: 61054, м. Харків, вул. Павлова Академіка, буд. 271, оф. 321) витрати на професійну правову допомогу у сумі 10 000,00 гривень.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на надання професійної правової допомоги до суду надано копію ордеру серії АХ №1242627 від 26.02.2025 на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» (), виданого адвокатом Яковенко Світланою Григорівною, яка здійснює адвокатську діяльність індивідуально, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002330 від 20.03.2019; копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/01/2025 від 01.01.2025, в якому в п.3.1. зазначено, що розмір гонорару, що належить до сплати адвокату, або надання правової допомоги безкоштовно визначається сторонами обопільно, з урахуванням Правил адвокатської етики, і положень Закону України «Про адвокатуру», і закріплюється у Додатку № 1 «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 3.2. Договору зазначено, що гонорар сплачується адвокату на умовах та у порядку, передбаченому Додатком № 1 до Договору.

Також, на підтвердження понесених позивачем витрат на надання професійної правничої (правової) допомоги до суду надано копію Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/01/2025 від 01.01.2025 №б/н від 20.10.2025, з якого вбачається, що загальна вартість послуг за цим актом згідно укладеного сторонами Договору становить 10000,00 (десять тисяч) грн.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2022 у справі № 500/1410/21, відповідно до якого однією з особливостей нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу за Кодексом адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на те, що, дана справа належить до категорії справ незначної складності, обсяг доказів є незначним, судове засідання не проводилось, суд доходить до висновку, що заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача суми у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 79, 132, 134, 139, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі №520/4452/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ТК» () судові витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України ().

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов