Справа № 140/5880/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/5880/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі- відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області) про визнання протиправним та скасування рішення № 44 від 31.03.2025 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про державну службу № 889-VIII та зобов`язання здійснити переведення ти виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII з дати звернення (07 листопада 2024 року), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого са моврядування з 21.05.1990 по 01.05.2016 та з визначенням розміру пенсії відповідно до на даних із заявою довідок про складові заробітної плити для при значення пенсії державного службовця, видані виконавчим комітетом Нововолинської міської ради № 06-14/26 та № 06-14/27 від 07.11.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

07.11.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) та вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Черкаській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 15.11.2024 № 44 відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, у зв`язку із відсутністю правових підстав для цього. Вказане рішення нею було оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 в справі №140/14717/24 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.11.2024 № 44 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про перехід на пенсію державного службовця з врахуванням висновків суду.

За результатами повторного розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення № 44 від 31.03.2025 про відмову в призначенні пенсії державного службовця у зв`язку з відсутністю відповідного стажу.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням з тих мотивів, що у неї наявні всі необхідні підстави (загальний страховий стаж, стаж на посадах в органах державної служби який на підставі Порядків обчислення стажу державної служби, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок № 283) та від 25.03.2016 № 229 (далі Порядок №229) зараховується до стажу державної служби та необхідний вік для переведення на пенсію державного службовця. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ в Черкаській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення, оскільки позивачкою не було дотримано сукупності всіх вимог, визначених ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ, Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо стажу державної служби.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується витягом з пенсійної справи.

07.11.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу (а.с.13).

За результатами розгляду заяви позивача, рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 15.11.2024 № 44 відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, у зв`язку із відсутністю правових підстав для цього (а.с.57). Вказане рішення нею було оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 в справі №140/14717/23, яке набрало законної сили 15.03.2025, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №44 від 15.11.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2024 та вирішити питання про переведення її з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 19.12.1993 №3723-XII Про державну службу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.11-12).

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянуто заяву позивача та рішенням № 44 від 31.03.2025 (а.с.8-9) відмовлено позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а).

Із оскаржуваного рішення відповідача випливає, що єдиною підставою для відмови у переведенні на пенсію є недостатність стажу державної служби, а саме: наявність стажу державної служби 11 років 01 місяць 13 днів, при необхідних 20 роках.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 працювала в органі місцевого самоврядування, а саме: на посаді начальника відділу організаційно виконавчої роботи у Нововолинській міській раді.

Зокрема, із рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 31.03.2025 вбачається, що позивачу до стажу державної служби не було зараховано періоди роботи з 04.07.2001 по 01.05.2016 в органах місцевого самоврядування.

Згідно даного рішення відповідачем зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 11 років 01 місяць 13 днів - періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 21.05.1990 по 03.07.2001.

Щодо наявності стажу державної служби у позивача у період з 04.07.2001 по 01.05.2016, суд зазначає наступне.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 15-16), зазначено такі періоди роботи ОСОБА_1 у виконавчому комітеті Нововолинської міської ради на різних посадах.

Також наявні записи про присвоєння 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Періоди роботи позивача згідно розрахунку з 01.06.1998 по 04.07.2001 зараховані до стажу державної служби.

Щодо зарахування стажу роботи позивача на посадах органів місцевого самоврядування в період з 04.07.2001 по 01.05.2016 до державної служби, що дає право на пенсію державного службовця, суд зазначає наступне.

Як вже вказував суд вище, статтею 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ визначено умови призначення пенсій державним службовцям.

Статтями 25, 26 даного Закону було визначено класифікацію посад державної служби та ранги державних службовців, які їм присвоюються в залежності від категорії посади.

В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу.

Як зазначалося судом вище, відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 № 283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених ст.14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон від 07.06.2001 № 2493-III).

Статтею 14 цього Закону визначено, що в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: шоста, сьома категорії в тому числі посади начальники відділів, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів.

Статтею 15 Закону №2493-III встановлено, що при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Встановлюються такі ранги посадових осіб місцевого самоврядування: особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. У трудовій книжці посадової особи місцевого самоврядування робиться запис про присвоєння, зміну чи позбавлення її відповідного рангу.

Статтею 22 Закону №2493-III передбачено, що до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, після 04.07.2001 стаж державної служби підлягає збільшенню на тривалість роботи (служби) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону №2493-III, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Наведеним спростовуються висновок відповідача у спірному рішенні про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування може зараховуватися до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, лише до 04.07.2001.

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 працювала з 21.05.1990 по 01.05.2016 на посадах державної служби та органів місцевого самоврядування, прийняла Присягу державного службовця, а в подальшому посадової особи місцевого самоврядування, з 01.04.2003 присвоєний 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, Закону від 07.06.2001 № 2493-III та Порядку №283, посади позивачки, які вона займала в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016 повинні зараховуватися до стажу державної служби.

З урахуванням викладеного суд дійшов до переконання, що ГУ ПФУ в Черкаській області протиправно не зараховано періоди роботи позивачки з 04.07.2001 по 01.05.2016 на посадах головного спеціаліста організаційного відділу та начальника організаційного відділу з кадрової роботи виконавчого комітету Нововолинської міської ради до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 31.03.2025 № 44 про відмову в переведені на пенсію за віком по нормам Закону України Про державну службу ОСОБА_1 є передчасним, необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що згідно рішення від 31.03.2025, наявного в матеріалах справи, період роботи позивача з 21.05.1990 по 03.07.2001 пенсійним фондом зараховано до стажу державної служби, а тому враховуючи вказане вказаний період повторному зарахуванню не підлягає, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Черкаській області не було фактичних та правових підстав для не зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, а відтак і протиправності рішення відповідача від 31.03.2025 № 44, з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктами 10, 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно 3акону України Про державну службу, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 07.11.2024 (дата звернення із заявою), з врахуванням до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Що стосується позовної вимоги позивача про виплату пенсії позивачу відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу із врахуванням довідок про заробітку плату від 07.11.2024 № 06-14/26 та № 06-14/27.11.2024, виданих виконавчим комітетом Нововолинської міської ради, то вона задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Приймаючи рішення від 31.03.2025 № 44 відповідач відмовив позивачу у переведенні на інший вид пенсії у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи на посадах державної служби. Сам перерахунок пенсії державного службовця проведений не був. Відтак, спору щодо врахування сум, зазначених у вказаних довідках, що враховуються для обрахунку пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання врахування вказаних довідок про розмір заробітної плати ОСОБА_1 є передчасним.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 12.09.2023 у справі №560/8328/22, у якій предметом спору були аналогічні правовідносини, зазначив, що вимоги позивача зобов`язати обрахувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Черкаській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 гривень, сплачений згідно з квитанцією від 25.05.2025 (а.с.4).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 31.03.2025 № 44 про відмову в переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України Про державну службу, з 07.11.2024, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Суддя Р.С. Денисюк