Справа № 160/20296/25
Суддя: Томинець О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/193/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 жовтня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю: секретаря судових засідань Оселедець О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Вербицької Л.Д.,

представника відповідача Мойси Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом Вербицької Лейлі Дженібеківни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

11.07.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду через свого представника - адвоката Вербицьку Л.Д. з цим адміністративним позовом до Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Софіївський ВДВС, відповідач) в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Софіївського ВДВС щодо не вчинення дій стосовно закриття (закінчення) виконавчого провадження ВП 73663833;

2) зобов`язати Софіївський ВДВС закрити (закінчити) виконавче провадження ВП 73663833 відносно ОСОБА_2 та виключити його з Єдиного реєстру боржників;

3) стягнути з відповідача на користь позивача понесений останнім судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що позивача було включено відповідачем до Єдиного реєстру боржників у межах виконавчого провадження № 73663833 про примусове виконання постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у частині конфіскації у дохід держави предметів торгівлі - безакцизних тютюнових виробів (цигарок) у загальній кількості 103 пачки.

Наголосив, що і штраф у розмірі 3400 грн, і судовий збір у розмірі 536,80 грн, які накладені на нього на підставі вищевказаної постанови суду він сплатив добровільно ще у день винесення цієї постанови (25.10.2023), також 06.07.2024 ним було сплачені виконавчі витрати у розмірі 69 грн під час примусового виконання цієї ж постанови у частині конфіскації безакцизних тютюнових виробів, а тому вважає, що оскільки він не є боржником за цим виконавчим провадженням, як і за будь-якими іншими провадженням у ДВС, тому державний виконавець повинен був завершити виконавче провадження № 73663833 та виключити дані щодо нього з Єдиного реєстру боржників.

Між тим, до цього часу виконавче провадження залишається безпідставно відкритим і наявність запису в реєстрі боржників порушує та обмежує його конституційні права, зокрема він не може ні придбати майно, ні приймати участь у публічних торгах, тощо.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

11.07.2025 позовна заява вперше надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с.24);

16.07.2025 за ухвалою цього суду вищевказаний позов передано до Софіївського районного суду Дніпропетровської області, як адміністративного суду для його розгляду за правилами предметної підсудності (а.с.26-28);

08.08.2025 позовна заява надійшла до Софіївського районного суду Дніпропетровської області та була розподілена цього ж дня судді цього суду Томинцю О.В. (а.с.33-34);

13.08.2025 за ухвалою вказаного судді позов прийнято до свого провадження та залишений без руху у зв`язку з невідповідністю його вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України (а.с.35);

03.09.2025 за ухвалою судді, після усунення недоліків позову, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.48-49);

17.09.2025 представник відповідача, не погоджуючись з позовними вимогами та вважаючи, що Софіївським ВДВС вжито всіх, передбачених законодавством заходів з метою своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого документу, подав відзив на позовну заяву (а.с.56-58), в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідно до розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Підтвердив, що 22.12.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № АСВП: 73663833 у частині конфіскації безакцизних тютюнових виробів на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023. 04.01.2024 ВП № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області передало до Софіївського ВДВС згідно акту приймання-передачі сигарети у кількості 103 пачки.

Згідно з пунктом 18 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985) конфісковані тютюнові вироби підлягають знищенню. Відповідно до пункту 21 цього Порядку, знищення (утилізація) тютюнових виробів здійснюється шляхом спалювання, руйнування, фізико-хімічної, біологічної або іншої обробки відповідно до вимог чинного законодавства. Знищення проводиться на підприємствах відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». Між тим, станом на 05.09.2025 договір з таким підприємством не укладено, у зв`язку з чим неможливо знищити конфісковане майно, а відповідно і винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Знищення невеликих за обсягом партій тютюнових виробів (не більше ніж 50 пачок) може проводитися комісією, яка створюється відділом і складається з представників відділу виконавчої служби, державної податкової інспекції. На підставі викладеного у державного виконавця, у якого на виконанні перебуває дане виконавче провадження, відсутні законні підстави виключити боржника з Єдиного реєстру боржників.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Вербицька Л.Д. у судовому засіданні, посилаючись на обставини та доводи викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Мойса Ю.В. під час судового розгляду справи, посилаючись на доводи свого відзиву, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі №193/1645/23 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень з конфіскацією предметів торгівлі, а саме сигарет торгових марок: Compliment» червоні (47 пачок), «Kompliment» жовті (9 пачок), «Kompliment» сірий (6 пачок), «Passage» червоні (7пачок), «CIN-LIRG (2 пачки), «Passage» (16 пачок) та «Прима» червоні (16 пачок) (а.с.60).

Згідно копій квитанцій відділення банку від 25.10.2023, позивачем цього ж дня після винесення постанови, було сплачено як штраф у вищевказаному розмірі, так і судовий збір у розмірі 536,80 грн (а.с.9,10).

Також судом встановлено, що на виконання постанови суду, Софіївським ВДВС, в частині конфіскації тютюнових виробів, що були вилучені 19.10.2023 поліцейським ВП № 9 Криворізького РУП за протоколом вилучення речей (а.с.61) та зберігалися у вказаному відділу поліції, було відкрито виконавче провадження № 73663833 (а.с.63).

При цьому в межах цього виконавчого провадження Софіївським ВДВС позивача було включено до Єдиного реєстру боржників та станом на день розгляду справи не виключено з такого реєстру, що відповідачем не заперечувалося під час судового розгляду справи.

За постановою державного виконавця Софіївського ВДВС Кодні І.М. від 22.22.2023 для боржника ОСОБА_2 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 69 грн, які боржник теж сплатив 09.07.2024, про що свідчить відповідна копія платіжної інструкції банку (а.с.68).

04.01.2024 ВП № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області передало до Софіївського ВДВС, згідно акту приймання-передачі, сигарети у кількості 103 пачки для їх конфіскації відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 (а.с.66).

Начальником Софіївського ВДВС було направлено службову записку до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про необхідність підписання договору з підприємством, яке зможе знищити таку кількість (103 пачки) тютюнових виробів (а.с.67).

Позивач звертався до відповідача із заявами щодо роз`яснення підстав включення його до Єдиного реєстру боржників та щодо виключення його з такого реєстру, на яку отримав відповідь від 27.02.2023 (а.с.15, 18) в якій позивача було повідомлено про те, що угода з відповідним підприємством про знищення конфіскованого майна не укладена, конфісковані тютюнові вироби за рішенням суду залишаються не знищеними, тому виконавче провадження з цих підстав завершити не можливо, а відтак і виключити позивача з Єдиного реєстру божників.

З пояснень представника відповідача у судовому засіданні з`ясовано, що станом на час розгляду цієї справи у суді договір з таким підприємством залишається не укладеним, за повідомленням обласного керівництва ДВС можливо він буде підписаний до кінця 2025 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За визначенням ч.1, 2, 5, 6 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (ч.1). Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (ч.2). Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5). Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (ч.6).

В силу приписів ч.7 ст.9 цього Закону відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У свою чергу, пунктами 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (п.1); стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (п.3); запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (п.11).

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Нормами п. 6, 7 розділу Х Положення № 2432/5 передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що Законом України «Про виконавче провадження» та Положенням №2432/5 передбачено вичерпний перелік підстав за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавче провадження № 73663833 не завершено, у межах цього провадження відсутня необхідність у проведенні будь-яких виконавчих дій стосовно безпосередньо боржника, проте маються труднощі у проведенні виконавчих дій щодо знищення конфіскованого у боржника предметів торгівлі з незалежних від державного виконавця причин.

Слід зауважити, що вказана підстава відсутня в наведеному вище вичерпному переліку, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» від 14 червня 2007 року положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування.

Якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волохи проти України» від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Виходячи зі змісту Положення № 2432/5сама мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та в запобіганні відчуженню боржниками майна.

Як встановлено судом виконавче провадження № 73663833 було відкрито не в частині стягнення штрафу, а в частині конфіскації майна, а саме предметів торгівлі - безакцизних цигарок у кількості 103 пачок.

Згідно з пунктом 18 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985 (надалі Порядку), конфісковані тютюнові вироби підлягають знищенню.

Відповідно до пункту 21 цього Порядку, а також пп.2 п. 16 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340, знищення (утилізація) тютюнових виробів здійснюється шляхом спалювання, руйнування, фізико-хімічної, біологічної або іншої обробки відповідно до вимог чинного законодавства. Знищення проводиться за рішенням комісії на підприємствах, що відібрані міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції відповідно до Закону України Про публічні закупівлі. Знищення невеликих за обсягом партій тютюнових виробів (не більше ніж 50 пачок) може проводитися комісією, яка створюється відділом і складається з представників відділу виконавчої служби та державної податкової інспекції.

Таким чином, оскільки знищенню підлягало більше 50 пачок конфіскованих безакцизних тютюнових виробів (103 пачки), то відповідно до приписів указаних Порядків, таку кількість повинно було знищити лише відповідне підприємство, яке мало бути відібрано Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на конкурсних засадах згідно Закону України Про публічні закупівлі, проте таке підприємство до цього часу, майже два роки, відібрано не було.

Суд зауважує, що сама мета Положення № 2432/5 ведення Єдиного реєстру боржників полягає в оприлюдненні у режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобіганні відчуженню боржниками майна, яке, як встановлено вище, не перебувало у позивача, а зберігалось у ВП № 9 Софіївського РУП та підлягало у подальшому знищенню за рішенням Державної виконавчої служби на відповідному підприємству. Позивачем зі свого боку було вжито всіх заходів щодо виконання свого обов`язку по сплаті штрафу, судових та виконавчих витрат, а до цього передачі предметів торгівлі поліції, тобто виконано вимоги виконавчого документу, тому суд вважає, що позивач перестав бути боржником у розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

У Доповіді Верховенство права, яка схвалена Європейською Комісією За демократію через право (Венеціанською Комісією) на 86-му пленарному засіданні (25-26 березня 2011 року), наголошено, що принцип правової визначеності є ключовим у питанні довіри до судової системи і верховенства права; держава зобов`язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію (пункт 44); правова визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин (пункт 46); парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів (пункт 47); правова визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов`язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття законних очікувань) (пункт 48).

З наведеного слідує, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи, що позивач виконав всі свої майнові зобов`язання, покладені на нього постановою суду, жодних інших зобов`язань саме на позивача покладено не було, подальше виконання іншими органами (в даному випадку Міжрегіональним управлінням Мін`юсту та у подальшому відібраним для знищення конфіскованого майна відповідним підприємством) судового рішення, яке взагалі не залежить ні від позивача, ні від органів місцевого відділу державної виконавчої служби, не повинно обмежувати права позивача шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.

Докази того, що позивач має невиконані майнові зобов`язання, як боржник, відповідачем не надано, а дана обставина, в силу приписів ч.1ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», є обов`язковою умовою включення особи до Єдиного реєстру боржників.

З огляду на викладене, враховуючи, що матеріалами справи встановлено відсутність заборгованості у ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 73663833 та за будь-яким іншим виконавчим документом, суд вважає, що обставини, передбачені частиною сьомою статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" мають бути застосовані до позивача, оскільки виконавши вимоги виконавчого документу, позивач перестав бути боржником у розумінні названого Закону, а тому відомості щодо позивача підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників.

Стосовно вимог представника позивача про визнання протиправною бездіяльність Софіївського ВДВС щодо не вчинення дій про закриття (закінчення) виконавчого провадження № 73663833 та зобов`язання відповідача вчинити ці дії, суд зазначає таке.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це його зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оскільки правових підстав передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, якими б було зобов`язано держаного виконавця завершити виконавче провадження та виключити позивача з ЄРБ у разі фактичного невиконання виконавчого провадження з незалежних для державного виконавця причин немає, тому відсутні правові підстави для визнання протиправними дії або бездіяльність відповідача та зобов`язати його завершити виконавче провадження, оскільки на час розгляду справи продовжує залишатися не виконана постанова суду про конфіскацію безакцизних тютюнових виробів, які повинні бути у подальшому ще знищені відібраним підприємством на підставі Закону України Про публічні закупівлі, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги представника позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою та документально підтверджені у розмірі 1211,20 грн (а.с.6), підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Софіївського ВДВС.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 194, 241-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Вербицької Лейлі Дженібеківни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_2 як боржника у виконавчому провадженні ВП 73663833.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

У задоволенні решти частини вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

Відомості про відповідача: Софіївський відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження: вул. Спортивна, буд. № 10-А у сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, 53100.

Повний текст рішення складено 29.10.2025.

Суддя О. В. Томинець