Справа № 380/20950/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

29 жовтня 2025 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кедик Марія Василівна розглянувши позивача про забезпечення позову у справі за позовом Громадської організації Екопростір Левандівка Білогорща до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень, -

встановив:

Громадська організація Екопростір Левандівка Білогорща звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просить визнати протиправними та скасувати Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2628-6163-9273-8560, реєстраційний номер 12-25/МУО від 17.04.2025, затверджені наказом Відділу архітектури та містобудування Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області () від 17.04.2025№ 14-25/МУО, на Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з підземними паркінгами та вбудованими приміщеннями громадського призначення, торгового центру, споруд громадського призначення, закладу дошкільної освіти та трансформаторної підстанції на території Зимноводівської сільської територіальної громади Львівського району Львівської області".

Позивач подав заяву про забезпечення позову від 27.10.2025 (вх. № 85487), у якій просить вжити заходів забезпечення позову заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗВ-Ленд" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Аурум Дістрікт" () та/або будь-якій іншій юридичній чи фізичній особі здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:000:0323, :06:000:0327, :06:000:0324, :06:000:0321, :06:000:0318.

Заява обґрунтована тим, що МУО повністю ігнорують факт розташування всієї території в межах охоронної зони заказника місцевого значення "Торфовище Білогорща" з унікальними торфованими ґрунтами, що є грубим порушенням пункту 8 частини шостої статті 29 Закону, який прямо вимагає зазначення охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду у складі планувальних обмежень. МУО не містять обов`язкових вимог щодо розроблення розділу інженерно-технічних заходів цивільного захисту, попри те, що запланована забудова передбачає постійне перебування понад 4300 осіб у багатоповерхових житлових будинках, що за класом наслідків однозначно належить до об`єктів із значними наслідками (ССЗ) і підпадає під дію частини десятої статті 31 Закону. МУО базуються на детальному плані території, який сам по собі суперечить містобудівній документації регіонального рівня, не містить належного обґрунтування зміни цільового призначення сільськогосподарських земель та ігнорує зауваження Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо необхідності збереження існуючого ландшафту. Крім того, МУО створюють фіктивну правову основу для забудови, посилаючись на неіснуючі проектовані вулиці та інженерні мережі, які не передбачені ні генеральним планом села Зимна Вода, ні самими детальними планами території, що свідчить про відсутність реальної можливості здійснення запланованого будівництва з дотриманням містобудівних, санітарних та протипожежних норм. Така ситуація створює пряму загрозу життю та здоров`ю майбутніх мешканців, оскільки торфові ґрунти характеризуються підвищеною пожежонебезпечністю, схильністю до підтоплення та складними інженерно-геологічними умовами, а відсутність належних протипожежних та інженерних заходів робить проживання на цій території потенційно небезпечним. З огляду на наведене, видані містобудівні умови та обмеження є незаконними і підлягають скасуванню судом, оскільки вони системно порушують обов`язкові вимоги законодавства, не відповідають затвердженій містобудівній документації вищого рівня, ігнорують природоохоронний режим охоронної зони заказника, не забезпечують дотримання вимог пожежної та техногенної безпеки і створюють протиправні правові підстави для забудови екологічно цінної та небезпечної для масштабного будівництва території з порушенням конституційних прав громадян на безпечне довкілля та охорону здоров`я. Скасування цих містобудівних умов та обмежень є необхідним для припинення тривалого порушення прав позивача та запобігання завданню непоправної шкоди навколишньому природному середовищу та життю і здоров`ю потенційних мешканців запланованої забудови. Вказує, що на земельних ділянках вже розпочалися підготовчі будівельні роботи. Є реальна загроза заподіяння непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, зокрема охоронній зоні заказника "Торфовище Білогорща". Продовження будівництва до вирішення справи по суті може унеможливити реальне виконання судового рішення на користь позивача.

При постановленні ухвали суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За приписами п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивач у заяві про забезпечення позову не навів беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що наявність ознак протиправності оскарженого рішення може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Окрім цього, суд зазначає, що сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову. Водночас, при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність оскарженого рішення, дій чи бездіяльності відповідача. Оцінка протиправності таких рішень, дій та бездіяльності відповідача буде надана під час розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

У задоволенні заяви Громадської організації Екопростір Левандівка Білогорща про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кедик М.В.