Справа № 420/3260/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3260/25

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. Дата і місце ухвалення: 02.06.2025р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Київській області про відмову в призначенні пенсії від 17.12.2024р. №12;

зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, з 11 грудня 2024 року, із зарахуванням до загального стажу роботи періоду навчання з 01.09.1987р. по 30.06.1989р. та періоду роботи з 01.10.1989р. по 15.02.1990р. в колгоспі «Світлий шлях» згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.12.2024р. №12.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, з 11 грудня 2024 року, із зарахуванням до загального стажу роботи періоду навчання з 01.09.1987р. по 30.06.1989р. та періоду роботи з 01.10.1989р. по 15.02.1990р. в колгоспі «Світлий шлях» згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Київській області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.06.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що рішенням від 17.12.2024р. №12 Головне управління правомірно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії позивач не набула встановленого законодавством пенсійного віку. Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу, зокрема, для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. На момент звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах позивачу виповнилося 52 роки 06 місяців.

ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ у Київській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що органом ПФУ спірне рішення прийнято без врахування Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-Р/2020 по справі №1-5/2018(746/15).

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 11.12.2024р. до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV.

Відповідно до п.4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ у Київській області.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 17.12.2024р. №12 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з підстав недосягнення заявником пенсійного віку, передбаченого п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (55 років). Зазначено, що право на пенсійну виплату ОСОБА_1 набуде 12.06.2027р.

Також, вказаним рішенням ГУ ПФУ у Київській області не враховано до загального страхового стажу періоду навчання ОСОБА_1 з 01.09.1987р. по 30.06.1989р., оскільки відсутня дата видачі атестату про навчання, а також період роботи з 01.10.1989р. по 15.02.1990р. в колгоспі «Світлий шлях», з посиланням на відсутність даних про відпрацьовані трудодні.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення ГУ ПФУ у Київській області ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності спірного рішення ГУ ПФУ у Київській області від 17.12.2024р. №12. Суд зазначив, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом рішення від 23.01.2020р. №1-Р/2020 по справі №1-5/2018(746/15) застосуванню підлягає п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, згідно якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. А відтак, за висновками суду, ГУ ПФУ у Київській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії з підстав недосягнення нею пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004р.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу:

для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Пунктом «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до змін, внесених Законом №213-VІІІ, передбачалося, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «з» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.04.2025р. по справі №200/1102/24.

А відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відмова управління ПФУ в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обґрунтована не набуттям позивачем пенсійного віку, визначеного п.8 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, є протиправною.

Що ж до висновку суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 періоду її навчання з 01.09.1987р. по 30.06.1989р. та періоду роботи з 01.10.1989р. по 15.02.1990р. в колгоспі «Світлий шлях» згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , то апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтування щодо не правильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в цій частині чи не повне з`ясування судом обставин справи.

Апелянт обмежився лише відображенням змісту спірного рішення від 17.12.2024р. №12.

Не висловлено апелянтом заперечень і щодо правильності обраного судом способу захисту прав ОСОБА_1 у спірних правовідносинах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук