Справа № 420/2923/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2923/24

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

26 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення № 04 від 28.11.2023 року щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу роботи періоди: з 01.09.1978 по 28.06.1982 навчання в Одеському державному музичному училищі; з 01.09.1993 по 31.08.2016 на посаді концертмейстера Білгород Дністровського педагогічного училища для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу періоди: з 01.09.1978 по 28.06.1982 навчання в Одеському державному музичному училищі; з 01.09.1993 по 31.08.2016 на посаді концертмейстера Білгород-Дністровського педагогічного училища для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має право на отримання грошової допомоги, оскільки на день досягнення пенсійного віку вона набула 30 років необхідного страхового стажу та на той час працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подали відзиви, у яких заперечують проти її задоволення. Відповідачі зазначають, що до стажу для визначення права позивача на виплату грошової допомоги не зараховані посади: - керівник музичного гуртка, оскільки позивач працювала в Будинку офіцерів Южно-Сахалінського гарнізону, який не відноситься до дитячого закладу; - помічник вихователя, оскільки Переліком № 909 не передбачено посаду «помічник вихователя», а тільки враховується вихователь; - посади концертмейстера та акомпаніатора, які також не передбачені Переліком № 909. Крім того, не зараховано період навчання у вищих навчальних закладах до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №04 від 28.11.2023 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.09.1993 року по 31.08.2016 року

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2023 року про нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Оскаржуючи рішення суду, апелянт наголосив на неможливості для зарахування до стажу для визначення права позивача на виплату грошової допомоги періодів пербування позивача на посадах: - керівник музичного гуртка, оскільки позивач працювала в Будинку офіцерів Южно-Сахалінського гарнізону, який не відноситься до дитячого закладу; - помічник вихователя, оскільки Переліком № 909 не передбачено посаду «помічник вихователя», а тільки враховується вихователь; - концертмейстера та акомпаніатора, які також не передбачені Переліком № 909.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм правом на подання відзиву не скористалось.

Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 з 06.07.2023 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

23.11.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №4757 щодо виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування".

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ в Тернопільській області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

28.11.2023 р. рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області №04 за результатами розгляду документів, доданих до заяви для перерахунку пенсії позивачу, встановлено, що у заявниці період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і виплату грошової допомоги у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення становить 07 років 00 місяців 00 днів.

При цьому, пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено "Особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

За наведеного, пенсійним органом відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно поданої заяви №4757 від 23.11.2023 року.

22.12.2023 представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із адвокатським запитом щодо надання інформації, зокрема про причини невиплати позивачу грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; періоди які не було враховано до спеціального стажу, що дає право на виплату зазначеної грошової допомоги на підставі п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; врахування періоду навчання у вищих навчальних закладах до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги.

28.12.1012 листом №1500-0307-8/183972 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивачу, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідних 30 років страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і виплату грошової допомоги у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення становить 07 років 00 місяців 00 днів (з 01.09.2016 по 31.07.2023). При цьому, до стажу для визначення право на виплату грошової допомоги не зараховані періоди роботи з 11.11.1982 по 21.09.1987, з 01.12.1987 по 12.04.1988, з 14.04.1988 по 31.12.1991, з 01.09.1993 по 31.08.2016 на посадах керівника музичного гуртка, концертмейстера, помічника вихователя, акомпаніатора, оскільки вище перелічені посади не передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Крім того, зазначено, що період навчання у вищих навчальних закладах до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги не зараховується, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Стверджуючи про наявність підстав для нарахування грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивача з 01.09.1993 року по 31.08.2016 року на посаді концертмейстера Білгород Дністровського педагогічного училища підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який надає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення, відповідно до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, період навчання в Одеському державному музичному училищі з 01.09.1978 по 28.06.1982 року не підлягає зарахуванню до спеціального стажу.

Оскільки апеляційну скаргу подано виключно в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів, керуючись ст. 308 КАС України здійснює апеляційний перегляд виключно в оскаржуваній частині.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).

Згідно пункту 1 вказаного Порядку №1191, цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:

переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років";

переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

Колегія суддів зазначає, що з аналізу положень Закону №1058-IV та Порядку №1191 вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі № 264/6871/16-а, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а, суть спірної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що

- з 01.09.1993 року позивача призначено на посаду концертмейстера Білгород-Дністровського педучилища (запис №12 від 01.09.1993 здійснено на підставі наказу №42-л від 25.08.1993) та 10.08.1997 року звільнено з посади концертмейстера за ст. 36 п. 5 КЗпП України (запис №13 від 10.08.1977 здійснено на підставі наказу №86-л від 10.08.1997);

- з 11.08.1997 року позивача зараховано на посаду концертмейстера в порядку переведення до Білгород-Дністровського педагогічного училища Південноукраїнського державного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського (запис №14 від 11.08.1997 здійснено на підставі наказу №23-л від 11.08.1997) та 01.09.2016 року переведено на посаду "Викладача хорового диригування" (запис №17 від 01.09.2016 здійснено на підставі наказу №72-к від 01.09.2016).

Вказані обставини також підтверджуються наданою до пенсійного органу довідкою №563 від 22.11.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 1963 р.н. дійсно працює у Комунальному закладі "Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж" з 01.09.1993 року на посаді концертмейстера (наказ №42-л від 25.08.1993 року), з 01.09.2016 року на посаді викладача музичних дисциплін (наказ №72-к від 01.09.2016 року).

Довідкою №421 від 29.08.2023, виданою Комунальним закладом "Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж" стверджується, що з 1 липня 1997 року Білгород-Дністровське педагогічне училище підпорядковується Південноукраїнському національному педагогічному університету, на базі якого створено Білгород-Дністровське училище Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського. Відповідно до наказу МОН України №1222 від 02.12.2009 року "Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України" шляхом виділення зі складу Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського утворено Вищий навчальний заклад комунальної форми власності "Білгород-Дністровське педагогічне училище" Одеської області. Відповідно до Законів України "Про вищу освіту", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Рішення Одеської обласної ради від 21.12.2018 року №895-7 змінено найменування Вищого навчального комунального закладу "Білгород-Дністровське педагогічне училище" на Комунальний заклад "Білгород-Дністровський педагогічний коледж", а на підставі Рішення Одеської обласної ради від 10.08.2020 №1349-VII на Комунальний заклад "Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж".

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 (далі - Перелік №909).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Водночас відповідно до статті 28 Закону України «Про вищу освіту» в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: 1) університет, 2) академія, інститут, 3) коледж.

Університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Академія, інститут - галузевий (профільний, технологічний, технічний, педагогічний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на першому і другому рівнях за однією чи кількома галузями знань, може здійснювати підготовку на третьому і вищому науковому рівнях вищої освіти за певними спеціальностями, проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.

Статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність.

Педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про вищу освіту» повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників вищих навчальних закладів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963, до переліку посад науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів відносяться керівник (ректор, президент тощо), заступник керівника (перший проректор, проректор, перший віце-президент, віце-президент), діяльність якого безпосередньо пов`язана з освітнім або науковим процесом; керівник філії, заступник керівника філії, діяльність якого безпосередньо пов`язана з освітнім або науковим процесом; керівник закладу післядипломної освіти для осіб з вищою освітою (у тому числі з освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, освітнім ступенем молодшого бакалавра), обов`язковість підвищення кваліфікації яких передбачена законом, його заступник, діяльність якого безпосередньо пов`язана з освітнім або науковим процесом; завідувач кафедри, професор, доцент, старший викладач, викладач, асистент, викладач-стажист, провідний концертмейстер, концертмейстер; декан, його заступник; керівник навчально-наукового інституту у складі закладу вищої освіти, його заступник, діяльність якого безпосередньо пов`язана з освітнім або науковим процесом; учений секретар, завідувач: докторантури, аспірантури, лікарської резидентури, інтернатури, підготовчого відділення.

Відповідно до висновків Верховного Суду, які містяться у постанові від 09 грудня 2021 року по справі № 264/6871/16-а, стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від вказаного правового висновку, та який, відповідно, спростовує доводи скаржника.

Отже стаж роботи позивача на посаді концертмейстера Білгород-Дністровського педагогічного училища у період з 01.09.1993 року по 31.08.2016 року підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2023 року про нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 31 січня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко