Справа № 640/9961/22
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №640/9961/22
Судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Желєзного І. В., у справі № 640/9961/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції енергетичного нагляду України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,
Рух справи
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Державної інспекції енергетичного нагляду України (далі - відповідач), у якій позивачка просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції енергетичного нагляду України № 119-ОС від 01 червня 2022 року "Про звільнення ОСОБА_2 " із змінами, внесеними наказом Державної інспекції енергетичного нагляду України № 125-ОС від 17 червня 2022 року "Про внесення змін до наказу Держенергонагляду від 01 червня 2022 року № 119-ОС", в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з персоналом, навчання та підвищення кваліфікації Управління по роботі з персоналом;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з персоналом, навчання та підвищення кваліфікації Управління по роботі з персоналом Державної інспекції енергетичного нагляду України;
- стягнути з Державної інспекції енергетичного нагляду України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 червня 2022 року по день постановлення судового рішення;
- стягнути з Державної інспекції енергетичного нагляду України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної інспекції енергетичного нагляду України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року повернуто апелянту.
Повертаючи апеляційну скаргу позивачці, суд апеляційної інстанції зазначив, що до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов сформований за допомогою підсистеми «Електронний суд» документ під назвою «Апеляційна скарга» від 12 березня 2025 року. Проте зі змісту цього документа вбачається, що він по суті є супровідним листом, до якого додано апеляційну скаргу, та яка не була сформована за допомогою підсистеми «Електронний суд», а додана до супровідного листа як додаток в порушення пункту 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та пункту 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС. Відомості про сформування скаржником саме апеляційної скарги в підсистемі «Електронний суд» відсутні, що свідчить про використання відповідачем непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду з апеляційною скаргою, а також позбавляє суд можливості перевірити дотримання ним вимог щодо обов`язкового її підписання.
Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачка звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), надіславши її 16 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд».
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (постанова від 30 жовтня 2025 року) касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 640/9961/22 скасував.
Суд зазначив, що скаржниця сформувавши апеляційну скаргу на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду в підсистемі «Електронний суд» така автоматично надіслана до Першого апеляційного адміністративного суду. Оскільки апеляційна скарга у цій справі повинна подаватись до Шостого апеляційного адміністративного суду, то єдиним способом її подати до належного суду, можливо тільки через формування нової заяви.
У цьому випадку, цей документ технічно сформований в підсистемі "Електронний суд", та ураховуючи, що він повинен надійти до Шостого апеляційного адміністративного суду (а не автоматично до Першого апеляційного адміністративного суду), позивачка надіслала його з урахуванням технічних особливостей функціонування підсистеми "Електронний суд", з метою дотримання процесуальних строків на оскарження рішення суду першої інстанції.
На підтвердження добросовісної процесуальної поведінки апелянтки у цій справі Суд враховує, що вона самостійно з`ясувала технічну причину неможливості адресування скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду, встановила необхідні ідентифікаційні дані, сформувала документ та направила його без необґрунтованої затримки. Такі дії свідчать не про уникнення обов`язку подати апеляційну скаргу в межах процесуального строку, а про активне прагнення виконати його.
Таким чином, колегія суддів вважає, що, у цьому випадку, з огляду на технічні обмеження підсистеми "Електронний суд", суд апеляційної інстанції повинен був залишити апеляційну скаргу без руху та надати скаржниці строк на усунення недоліків.
Отже, повернення апеляційної скарги за таких обставин є надмірним формалізмом та невиправданим обмеженням права скаржника на доступ до правосуддя та апеляційний перегляд справи.
Ураховуючи наведене, відповідно до частини третьої статті 34 КАС України викладаю окрему думку.
Підстави та мотиви для висловлення окремої думки
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Частиною третьою статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до частин першої, четвертої, дванадцятої статті 18 КАС України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система підлягає захисту із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.
За правилом частини шостої статті 18 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
Згідно з абзацом 2 частини восьмої статті 18 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року) особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відтак процесуальне законодавство передбачає два шляхи подання документів до суду - в паперовій формі або в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС.
Своєю чергою відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 частини першої розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, відповідно до пункту 2 якого це Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).
04 вересня 2021 року в газеті «Голос України» опубліковано оголошення Вищої ради правосуддя про те, що окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати після опублікування оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС яке має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.
Вища рада правосуддя повідомила, що з початком функціонування підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку, зазнає змін, зокрема, порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 15.1, 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Також повідомлено, що такі дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.
З 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.
Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему «Електронний кабінет».
До суду апеляційної інстанції надійшов сформований за допомогою підсистеми «Електронний суд» документ під назвою «Апеляційна скарга» від 12 березня 2025 року.
Проте, зі змісту цього документа вбачається, що він по суті є супровідним листом, до якого додано апеляційну скаргу, яка не сформована за допомогою підсистеми «Електронний суд», а додана до супровідного листа як додаток в порушення пункту 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та пункту 12 Інструкції користувача Електронного кабінету ЄСІТС.
Відомості про сформування скаржником саме апеляційної скарги в підсистемі «Електронний суд» відсутні, що свідчить про використання позивачем непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до Верховного Суду.
Крім цього, звертаю увагу, що Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 березня 2025 року матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 640/9961/22 передав на розгляд Шостому апеляційному адміністративному суду.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 21 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції енергетичного нагляду України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди задовольнив. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року скасував та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції і не можуть бути підставою для скасування правильно винесеного оскаржуваного рішення.
Оскільки оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм процесуального права, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.
Ураховуючи наведене вважаю, що рішення суду апеляційної інстанції є правильним.
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід було залишити без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року - без змін.
Суддя І. В. Желєзний