Справа № 460/51087/22
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за результатами вирішення заяви про відвід
Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді В.В. Щербакова, розглянувши в письмовому провадженні письмову заяву про відвід судді Дудар О.М. у адміністративній справі за позовом
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 05 грудня 2023 року.

На виконання вказаного рішення 12 грудня 2023 року судом видано виконавчий лист, стягувачем за яким є ОСОБА_1 , а боржником - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання рішення від 02 листопада 2023 року в зазначеній справі.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року, з метою належного розгляду заяви в частині, врегульованій ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд витребував докази.

09 жовтня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання ухвали від 01 жовтня 2025 року надійшли додаткові докази, серед яких рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 06.10.2025 №32.

10 жовтня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №460/51087/22, до якого, серед іншого, додано докази надіслання цього звіту ОСОБА_1

13 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 на виконання ухвали від 01 жовтня 2025 року надійшли додаткові докази, серед яких - постанова від 19.12.2023 про відкриття виконавчого провадження №73618484.

28 жовтня 2025 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Боюки В.В., надійшло повідомлення про відсутність матеріалів у електронній справі - звіту боржника про виконання ухвали суду.

28 жовтня 2025 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Боюки В.В., надійшла заява про відвід судді Дудар О.М., обґрунтована тим, що заява про судовий контроль тривалий час не була призначена до розгляду і судом розглянута в частині подання звіту без відома та участі сторони стягувача. Це, на думку, представника, свідчить про свідоме та цілеспрямоване порушення прав заявника на безпосередню участь та публічний розгляд справи. Наявні обставини свідчать про небезсторонність та необ`єктивність суду, бажання суду будь-якими способами здійснити легалізацію невиконання боржником рішення. Представник Бокеєвої О.В. вказує, що суддя Дудар О.М. не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, та як особисто, прямо чи побічно, заінтересована у результаті розгляду справи. Внаслідок дій судді було порушено право заявниці на справедливий суд в контексті "неупередженості".

Ухвалою від 29.10.2025 суддею Дудар О.М. визнано заяву представника ОСОБА_1 про відвід необґрунтованою та передано справу №460/51087/22 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу справи №460/51087/22 для вирішення питання про відвід визначеного головуючим суддею Щербакова В.В.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді Дудар О.М. в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи заяву про відвід судді Дудар О.М., суд зазначає наступне.

Заява про відвід головуючого судді обґрунтована наступним:

"Судом тривалий час дана заява не призначається до розгляду, за відсутності для цього об`єктивних причин. При цьому судом було прийнято Ухвалу від 1 жовтня 2025 року, якою від сторони позивача витребувано підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження, незважаючи на наявність про це відомостей у заяві від 21 липня 2025 року, й незважаючи на норми частини 4 статті 382 КАС України, про те, що відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви. Тому така Ухвала суду носила радше формальний характер, а реальних, заявлених стороною стягувача засобів доказування вжито не було, окрім як витребування підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження.

Крім того, судом не було вирішено в порядку підготовки заяви до розгляду засоби доказування та інші процесуальні питання, з метою об`єктивного та повного вирішення заяви, й у розумні строки.

Однак, Ухвалою від 1 жовтня 2025 року, судом було вирішено заяву в частині подання звіту без відома, без участі та повідомлення сторони стягувача. Інших процесуальних питань судом не вирішено, забезпечення права на судовий захист, публічний розгляд, можливість брати участь у судовому розгляді користуючись всіма правами учасника не забезпечено, чим істотно порушив норми процесуального закону та права сторони стягувача як заявника.

...Вважаю, що суддя Дудар О.М. не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, так як особисто, прямо чи побічно, заінтересована у результаті розгляду справи, вказані вище порушення нею строків, порядку та повноти розгляду заяви від 21 липня 2025 року викликають сумнів в її об`єктивності та неупередженості, свідчать у її небезсторонність та бажання здійснити легалізацію невиконання рішення як виконаного з метою підтримання життєдіяльності схеми "вирішення" позитивним чином справ та отримання реальних виплат тими позивача та заявниками, які діють через "своїх" адвокатів або через посередників, за "відповідну плату", а тому вказане в сукупності, як і окремо порушення права заявника на участь у розгляді заяви, про що було заявлено клопотання є підставою для відводу судді."

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість заяви про відвід головуючого судді, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За правилами частини одинадцятої цієї статті, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Оцінюючи наведені підстави для відводу судді, суд враховує таке.

Підстави для відводу судді визначені нормами статей 36 та 37 КАС України.

За правилами частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 КАС України).

Так, заява про відвід фактично ґрунтується на положеннях пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вказаної процесуальної норми суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу, якщо наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості:

1) суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі;

2) об`єктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства).

Щодо суб`єктивного тесту, то він полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Проте презюмується особиста неупередженість. Щодо об`єктивного тесту, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості суддів. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення ЄСПЛ у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність колегії суддів презюмується.

Що стосується об`єктивного критерію, то побоювання заявника, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк по своїй суті вони є сугубо гіпотетичними і не підтверджуються такими фактами, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості судді. Жодних обставин тому, що суддя не є вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заяві про відвід не наведено.

Так, заява про відвід фактично ґрунтується на положеннях пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, як зазначалось вище судом, обґрунтовуючи підстави для відводу, представник позивача, серед іншого, акцентував увагу на:

- тривалому не призначенні заяви про встановлення судового контролю до розгляду

- прийняття ухвали від 1 жовтня 2025 року про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду без участі та повідомлення сторони стягувача.

З даного приводу суд зауважує, що відповідно до ст 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Норми вказаної статті передбачають 2 альтернативні способи розгляду заяви.

В контексті вказано норми, за відсутності відповідного клопотання заявника або його представника, суд уповноважений на власний розсуд, з врахуванням фактичних обставин справи та застосування норм матеріального / процесуального права, приймати рішення про форми розгляду заяви.

Суд наголошує, що частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

З огляду на усе вищевикладене, вказані в заяві обставини не можуть свідчити про наявність упередженості судді та необ`єктивності при вирішенні заяви в адміністративній справі №460/51087/22

Відтак суддя вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Дудар О.М. у адміністративній справі №460/51087/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Щербаков