Справа № 689/1274/25
Суддя: Кульбаба А. В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1274/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

з участю: представника позивача адвоката Руденка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначив, що 30 червня 2025 року о 16 год. 17 хв. сержант поліції Говоровська В.А., поліцейська 2 взводу 1 роти 1 батальйону ППП винесла постанову серії ЕНА № 5107740 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На думку сержанта поліції Говоровської В.А. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mersedes Benz V220, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 8.4. в ПДР України, а саме: невиконання вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Зі слів сержанта ОСОБА_2 ОСОБА_1 зупинено ніби то за порушення п. 8.4. в ПДР, а саме: 3.21 В`їзд заборонено. Однак, на законну вимогу позивача пересвідчитися в документах інспектора та ознайомленні з фактичними доказами адміністративної справи було відмовлено, аргументуючи це можливістю оскарження в судовому порядку та запропоновано звергнутися за отриманням фактичних доказів до УПП. Відтак, на позивача було винесено постанову та накладено адміністративне стягнення без фактичного розгляду адміністративної справи, без можливості скористатися правничою допомогою, з порушенням Закону України «Про Національну поліцію» та КУпАП. Отже, вищевказана постанова серії ЕНА № 5107740 від 30.06.2025пр. винесена поліцейською з грубим порушенням ст. 245 та ст. 283 КУпАП, тому є необґрунтованою та незаконною. ОСОБА_1 заявляв усне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, але йому було відмовлено. Інспектором не досліджувались наявність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, що є обов`язковим при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП. Позивачем було повідомлено співробітника поліції про те, що, починаючи рух за адресою: Торгова площа, 3, Біла Церква, Київська область, 09100, останній переконався у відсутності забороняючи знаків та продовжив рух, в тому числі, пересвідчившись у відсутності заборони руху шляхом розміщення інших авто в напрямку руху. Інспектор виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки, не були вирішені належним чином клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, отже інспектор порушив ст. ст. 278, 279 КУпАП. Зі змісту постанови серії ЕНА № 5107740 від 30 червня 2025 року (п. 7 Постанови) вбачається, що до постанови додаються: «БК Моторола 477068, відео з реєстратора 70 маі». У такому разі лише сама постанова не може бути підтвердженням порушення п. 8.4. В ПДР. Вважає, що інспектор поліції не надав жодних належних і допустимих доказів порушення ним правил дорожнього руху. Зазначає, що згідно практики Верховного Суду зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП. Просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 5107740 від 30 червня 2025 року, закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 12 КУпАП; стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 605, 60 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову позивача. У відзиві зазначив, що до відзиву додається відповідь на запит полку патрульної поліції в м. Біла Церква з Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, де повідомляється про те, що станом на 30 червня 2025 року по теперішній час по вулиці Торгова площа є в наявності дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено». Отже, станом на 30.06.2025р. вищевказані дорожні знаки встановлено у зазначених місцях і відповідають діючим нормативним документам. Відповідно до винесеної постанови 30 червня 2025 року о 16 год. 17 хв. в м. Біла Церква, Площа Торгова, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mersedes Benz V220», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимог дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив п. 8.4. (в) ПДР, за адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. В графі № 7 Постанови «До постанови додається» Поліцейським було вказано відео з боді камер MOTOROLA VB 400 477068, 477801, які використовувалися у відповідності до наказу МВС № 1026 від 18.12.2018р. Так, о 16 год. 11 хв. поліцейський підійшов до водія, назвав свою посаду, спеціальне звання та повідомив про причину зупинки, а саме: позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зону дії дорожнього знаку, чим створив аварійну ситуацію та небезпечний проїзд для інших транспортних засобів, у ході спілкування позивач визнав факт руху свого транспортного засобу. О 16 год. 12 хв. позивачу надано докази з відеореєстратора з службового авто, де чітко вбачається рух автомобіля Мерседес Бенц чорного кольору в зустрічному напрямку на заборонений знак. О 16 год. 15 суб`єкт владних повноважень оголосив позивачу про початок розгляду справи, роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, позивач не заявляв жодних клопотань та не повідомляв поліцейському про бажання наразі скористатися правничою допомогою. О 16 год. 18 хв. розгляд справи завершено. Оскаржувана постанов винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановлено процедури. Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277-280 КУпАП. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями частин 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, відносно позивача. Отже, винесення постанови відповідачем в порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення позивачем було здійснено відповідно до та в межах чинного законодавства. Тобто, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, в тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, право на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду. За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

На адресу суду 20 жовтня 2025 року від представника позивача адвоката Руденка В.В. надійшла відповідь на відзив. Представник зазначив, що разом із поданням адміністративного позову було не лише описано фактичні обставини події, внаслідок яких на Василика В.В. було складено постанову серії ЕНА № 5107740, а й надано схематичне зображення подій (візуальне зображення). З метою встановлення обставин, що мали місце бути 30 червня 2025 року та підстав притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , було проведено повторний огляд місця події, в якому відтворено всі події та зафіксовано відсутність будь-яких забороняючи знаків. Також зазначив, що на підставі ч. 1 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення сплив, оскільки постанова серії ЕНА № 5107740 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП була винесена 30.06.2025р., тобто останнім днем накладення адміністративного стягнення є 30.09.2025р.

27 жовтня 2025 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що представник позивача долучив до матеріалів справи відео з місця події, де не вказана ні дата відтворення даного відео, ні час, ні пристрій, на яке зняте дане відео. Представником відповідача було додано копію схеми ОДР по Торговій площі з місцями встановлення дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Також зазначив, що на початку відео чітко видно інформаційно-вказівні знаки по дві сторони дороги 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», що означає, що рух транспортних засобів повинен здійснюватися лише в односторонньому напрямку. Просить визнати зазначений доказ недостовірним, адже інформація щодо цього відео не встановлює дійсні обставини справи.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейської 2 взводу 1 роти 1 батальйону ПП м. Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області сержанта поліції Говоровської Вікторії Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення замено первісного відповідача, поліцейську 2 взводу 1 роти 1 батальйону ПП м. Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області сержанта поліції Говоровську Вікторію Анатоліївну, на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вулиця Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код: 40108646) (а.с. 24-25).

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 45, 75).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Суду пояснив, що оскільки 30 вересня 2025 року сплив 3-х місячний строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому просив закрити справу про адміністративне праволапорушення не за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 29-35).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, ретельно переглянувши відеозапис із нагрудної камери поліцейського, а також відеозапис, що долучений до матеріалів справи представником позивача, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5107740 від 30 червня 2025 року, що винесена поліцейською 2 взводу 1 роти 1 батальйону в м. Біла церква УПП в Київській області сержантом поліції Говоровською В.А. І., 30 червня 2025 року о 16 год. 09 хв. в м. Біла Церква, площа Торгова, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, Mersedes Benz V220, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено, чим порушив п. 8.4. в ПДР України, накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно п. 7 зазначено, що до постанови додається: відео з «Бк Моторола 477068, відео з реєстратора 70 маі». Ця обставина підтверджується копією постанови серії ЕНА № 5107740 від 30.06.2025р. (а.с. 11).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно припису ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до п. 8.4. «в» Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно розділу 33. Дорожні знаки, підр. 3 Заборонні знаки. П. 3.21 В`їзд заборонено. Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою:

запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9;

запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Судом встановлено, що у відповідності до припису ч. 2 ст. 77 КАС України представником відповідача надано суду належні та допустимі докази того, що постанова серії ЕНА № 5107740 від 30 червня 2025 року є правомірною.

Так, з листа Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради від 23 липня 2025 року та додатків до нього (схеми ОРД по Торговій площі) вбачається встановлення дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» (а.с. 40-43).

Ретельно дослідивши відеозапис, що зафіксований на оптичному DVD-R диску (п. 7 Постанови: «БК Моторола 477068, відео з реєстратора 70 маі»), суд приходить до переконання про доведеність керування ОСОБА_1 в м. Біла Церква по Площі торговій транспортним засобом. Так, як вбачається із відеореєстратора о 16 год. 08 хв. ОСОБА_1 керує транспортним засобом «Mersedes Benz V220», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 8.4. (в) ПДР України (а.с. 37).

Твердження позивача у позові про те, що працівником поліції винесена постанова без фактичного розгляду адміністративної справи, без можливості скористатися правничою допомогою, позивач заявляв усне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, але йому було відмовлено; інспектором не досліджувались наявність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання; інспектор поліції виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки, не були вирішені належним чином клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, тобто були порушені ст. ст. 245, 278, 279, 280 КУпАП - суд віхиляє.

Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що о 16 год. 11 хв. поліцейський підійшов до водія, назвав свою посаду, спеціальне звання та повідомив про причину зупинки, а саме: позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зону дії дорожнього знаку, чим створив аварійну ситуацію та небезпечний проїзд для інших транспортних засобів; о 16 год. 12 хв. позивачу надано докази з відео реєстратора з службового авто, де чітко вбачається рух автомобіля Мерседес Бенц чорного кольору в зустрічному напрямку на заборонений знак; о 16 год. 15 суб`єкт владних повноважень оголосив позивачу про початок розгляду справи, роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; о 16 год. 18 хв. розгляд справи завершено. Судом встановлено, що у ході спілкування з працівником поліції позивач визнав факт руху свого транспортного засобу по Торговій площі.

Крім цього, як вбачається із відеозапису, о 16 год. 16 хв. позивач повідомив поліцейському про бажання скористатися юридичною допомогою та, що хоче відкласти справу, але таких клопотань не заявляв і участь собі захисника не забезпечив (а.с. 37).

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Суд звертає увагу, що рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року прийняте Конституційним Судом України раніше Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху". Внесені зміни стосувались зокрема положень статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

В свою чергу, питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху "за місцем вчинення" чи "на місці вчинення", було доповнено та деталізовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом внесення змін в липні 2015 року, у відповідності до яких перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції у відповідності до частині 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Отже, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури.

Твердження представника позивача у відповіді на відзив про те, що станом на 30 вересня 2025 року сплив 3-х місячний строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що передбачений ст.. 38 КУпАП, суд розцінює критично та відхиляє.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, на яку посилається представник позивача, якщо справи про адміністративні порушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Згідно із статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, в тому числі, що передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП.

Таким чином, оскільки справа про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не підвідомча, тому строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивача не сплив і підстав для застосування вимог статті 38 КупАП суд не вбачає.

Доводи представника позивача про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис огляду місця події свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд до уваги не бере з таких підстав.

Так, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 4, 5, 8 статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Судом встановлено, що позовна заява подана до суду 9 липня 290025 року (а.с. 1), а зазначений відеозапис із оглядом місця події подано до суду 20 жовтня 2025 року (а.с. 61-64), тобто більше ніж через 3 місяці.

Позивач та його представник не подавали до суду клопотання про встановлення додаткового строку для подання зазначеного доказу, тому цей відеозапис до розгляду судом не приймається.

Крім цього, переглянувши відеозапис, судом встановлено, що він не є інформативним: не вказана дата відтворення зазначено відеозапису, не зазначено час, також пристрій, на який знято дане відео, а також не вказано його автора.

Таким чином, в силу вимог ст. ст. 73-76 КАС України зазначений відеозапис не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надано суду належні і допустимі докази, які свідчать, що вищевказана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5107740 від 30 червня 2025 року, що винесена поліцейською 2 взводу 1 роти 1 батальйону в м. Біла церква УПП в Київській області сержантом поліції Говоровською В.А. І., згідно якої о 16 год. 09 хв. в м. Біла Церква, площа Торгова, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, Mersedes Benz V220, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено, чим порушив п. 8.4. в ПДР України, та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., є правомірною, тому вказану постанову необхідно залишити без змін, а адміністративний позов без задоволення.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому слід відмовити у задоволенні вимоги позивача до відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. на підставі ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 241-246 КАС України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду виготовлений 31 жовтня 2025 року.

Суддя А.В. Кульбаба