Справа № 360/530/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року справа №360/530/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Чернявська Т.І.), складеного в повному обсязі 28 травня 2025 року у справі № 360/530/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними рішення та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого представника, звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому представник позивача, з урахуванням уточненої позовної заяви від 19 березня 2025 року б/н, просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 січня 2025 року № 24 про відмову в нарахуванні та виплаті грошової допомоги;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у вигляді 10 розмірів пенсій.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 січня 2025 року № 24, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на підставі заяви про призначення / перерахунок пенсії від 15 січня 2025 року, поданої через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплатити ОСОБА_1 таку допомогу.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідачі - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі № 360/530/25 та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних скарг вказано, що для призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п. 7.1 Прикінцевих положень Закону № 1058 підстави відсутні, оскільки на день досягнення пенсійного віку за даними Реєстру застрахованих осіб не було підтверджено страховий стаж на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років (відсутні відомості про нараховану заробітну плату та відповідно про сплату страхових внесків по грудень 2024 рік)

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 30 листопада 2024 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 5 грудня 2024 року № 24 про призначення пенсії за віком позивачу з 18 грудня 2024 року призначено пенсію за віком на загальних підставах згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при наявному страховому стажі 41 рік 3 місяці 3 дні.

Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) до загального страхового стажу позивача зараховано такі періоди:

з 1 вересня 1982 року по 25 червня 1986 року 3 роки 9 місяців 25 днів (навчання у вищих / середніх навчальних закладах);

з 15 серпня 1986 року по 23 серпня 1988 року 2 роки 0 місяців 9 днів;

з 22 березня 1989 року по 30 серпня 1990 року 1 рік 5 місяців 9 днів (догляд за дитиною до досягнення нею 3-го віку);

з 31 серпня 1990 року по 1 квітня 1991 року 0 років 7 місяців 1 день;

з 2 квітня 1991 року по 31 грудня 2003 року 12 років 9 місяців 0 днів;

з 1 січня 2004 року по 31 серпня 2017 року 13 років 8 місяців 0 днів;

з 1 вересня 2017 року по 31 серпня 2024 року 6 років 11 місяців 19 днів.

Заявою від 13 грудня 2024 року, поданою через вебпортал Пенсійного фонду України 15 грудня 2024 року (ВЕБ-12001-Ф-С-24-201295) у довільній формі, позивач просила ІІ відповідача призначити їй грошову допомогу у зв`язку з виходом на пенсію. До заяви додано копію трудової книжки, яка підтверджує педагогічний стаж позивача.

Листом від 24 грудня 2024 року № 9863-9974/П-02/8-1200/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило позивача, що під час призначення її пенсії за віком одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій не призначено, оскільки на день досягнення пенсійного віку за даними Реєстру застрахованих осіб не підтверджено страховий стаж на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років (відсутні відомості про нараховану заробітну плату та відповідно сплату страхових внесків по грудень 2024 року).

Заявою від 28 грудня 2024 року, поданою через вебпортал Пенсійного фонду України (ВЕБ-12001-Ф-С-24-208510), позивач повторно звернулась до ІІ відповідача з метою призначення їй грошової допомоги у розмірі 10 пенсій. До заяви додано копію довідки, копію трудової книжки та копію наказу.

Листом від 13 січня 2025 року № 316-10419/П-02/8-1200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило позивача, що для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 пенсій необхідно звернутися до органів Пенсійного фонду України із заявою про допризначення пенсії (призначення грошової допомоги) у способи, передбачені пунктом 1.1 Порядку 22-1, до якої долучити скановані копії наказу Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради Луганської області від 12 серпня 2024 року № 5-к/тр та довідки, виданої вищезазначеною установою, від 26 грудня 2024 року № 216/03-8.

Дві вищезазначені заяви розглядались ІІ відповідачем в порядку розгляду звернень громадян, оскільки такі заяви не були підписані кваліфікованим електронним підписом позивача та були оформлені у довільній формі.

15 січня 2025 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась з заявою про допризначення у зв`язку з наданими додатковими документам заявою про призначення грошової допомоги у розмірі 10 пенсій.

До цієї заяви позивач серед іншого додала: трудову книжку, довідку Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради Луганської області від 26 грудня 2024 року № 216/03-8 та наказ Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради Луганської області від 12 серпня 2024 року № 5-к/тр «Про призупинення дії трудового договору».

Уповноваженим органом Пенсійного фонду України для розгляду заяви про призначення / перерахунок пенсії від 15 січня 2025 року визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 січня 2025 року № 24 позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги, оскільки на дату звернення за призначенням грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (15 січня 2025 року) відсутня інформація про сплату страхових внесків на день досягнення пенсійного віку 17 грудня 2024 року. Додатково позивача повідомлено про необхідність повернення до питання визначення права на грошову допомогу після надходження сплати внесків за грудень 2024 року.

Згідно з записами у трудовій книжці від 26 серпня 1986 року серії НОМЕР_2 у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 працювала:

у період з 15 серпня 1986 року по 23 серпня 1988 року у середній школі № 8 м. Комунарська вчителем української мови та літератури, що складає 2 роки 0 місяців 9 днів;

у період з 25 серпня 1988 року по 31 серпня 1990 року у Солідарнівській восьмирічній школі Білокуракинського району старшою піонерською вожатою, що складає 2 роки 0 місяців 7 днів;

у період з 31 серпня 1990 року по 31 березня 1991 року у Білокуракинській середній школі на посаді вихователя групи подовженого дня, що складає 0 років 7 місяців 1 день;

у період з 1 квітня 1991 року по 31 серпня 1994 року у Білокуракинській середній школі на посаді заступника директора з виховної роботи, що складає 3 роки 5 місяців 0 днів;

у період з 1 вересня 1994 року по теперішній час у Білокуракинській середній школі, яка в подальшому перейменована у Білокуракинську ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Білокуракинської районної ради, у Білокуракинську ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Білокуракинської селищної ради та у Білокуракинський ліцей Білокуракинської селищної ради Луганської області, на посаді вчителя української мови та літератури, що сукупно по 31 серпня 2024 року складає 30 років 0 місяців 0 днів.

Відповідно до довідки Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради Луганської області від 26 грудня 2024 року № 216/03-8 ОСОБА_1 дійсно працює в Білокуракинському ліцеї Білокуракинської селищної ради Луганської області на посаді вчителя української мови з 31 серпня 1990 року (згідно з наказом райвно від 29 серпня 1990 року № 313) по теперішній час.

Наказом Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради Луганської області від 12 серпня 2024 року № 5-к/тр «Про призупинення дії трудового договору» наказано:

призупинити з 12 серпня 2024 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, дію трудових договорів із працівниками Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради, які знаходяться в простої відповідно до наказу від 31 серпня 2023 року № 38 згідно з додатком 1 (пункт 1);

призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин (підпункт 1.1. пункту 1);

дія трудового договору відновлюється за умови прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (підпункт 1.2. пункту 1).

Згідно з додатком до наказу від 12 серпня 2024 року № 5-к/тр під порядковим номером 13 значиться ОСОБА_1 вчитель.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 11 Закону України від 11 липня 2001 року № 2628-ІІІ «Про дошкільну освіту» заклад дошкільної освіти це заклад освіти, основним видом діяльності якого є освітня діяльність у сфері дошкільної освіти, що реалізується на підставі ліцензії на провадження освітньої діяльності у сфері дошкільної освіти.

Згідно зі статтею 27 вищевказаного Закону учасниками освітнього процесу у сфері дошкільної освіти є, зокрема: педагогічні працівники: директори, заступники директора з навчально-виховної (виховної) роботи, вихователі-методисти, вихователі, старші вихователі, асистенти вихователів, вчителі (усіх спеціальностей), вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи, соціальні педагоги, інструктори з праці, інструктори з фізкультури, інструктори слухового кабінету, музичні керівники, керівники гуртків, студій, секцій, інших форм гурткової роботи та інші спеціалісти.

Відповідно до пункту е ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відтак, для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV необхідно дотримання сукупності таких умов:

- робота на день досягнення пенсійного віку у закладах освіти, на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років;

- стаж роботи на таких посадах на день досягнення пенсійного віку повинен складати не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків;

- факт неодержання пенсійних виплат на день досягнення пенсійного віку.

При цьому, стаж роботи в закладах освіти на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, обчислюється органами Пенсійного фонду України за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, за даними трудової книжки, а після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Проте, у тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановою № 909, то для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Судами встановлено, що позивач звернулась до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою щодо нарахування одноразової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058- ІV), яка розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 26 березня 2025 року страхувальники Білокуракинський відділ освіти райдержадміністрації, відділ освіти, культури, молоді та спорту Білокуракинської районної державної адміністрації та Відділ освіти Білокуракинської селищної ради у період з 1 січня 2000 року по 28 лютого 2025 року (окрім липня 2010 року) звітували щодо позивача по спеціальному стажу за кодом підстави ЗПЗ055Е1 (працівники освіти за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», незалежно від віку), який діє з 5 листопада 1991 року.

Отже, з урахуванням записів у трудовій книжці від 26 серпня 1986 року серії НОМЕР_2 та індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 25 березня 2025 року, ОСОБА_1 працювала на посадах вчителя української мови та літератури та заступника директора з виховної роботи у закладах освіти державної та комунальної форми власності у період з 15 серпня 1986 року по 23 серпня 1988 року, з 1 квітня 1991 року по теперішній час, що сукупно складає більше 30 років, та якого достатньо для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Щодо призупинення дії трудового договору позивачу, як працівнику Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради, який знаходиться в простої, наказом Білокуракинського ліцею Білокуракинської селищної ради Луганської області від 12 серпня 2024 року № 5-к/тр «Про призупинення дії трудового договору» з 12 серпня 2024 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, суд зазначає наступне.

Закон України від 15 березня 2022 року № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-IX) визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 13 Закону № 2136-IX призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин (абзац другий частини першої статті 13 Закону № 2136-IX).

Отже, незважаючи на призупинення з 12 серпня 2024 року дії трудового договору між позивачем та Білокуракинським ліцеєм Білокуракинської селищної ради, позивач має статус працівника зазначеного закладу освіти та відповідно на момент призначення їй пенсії за віком мала статус педагогічного працівника.

В свою чергу, несплата страхових внесків за позивача за період з вересня по грудень 2024 року жодним чином не впливає на право отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV.

Оскільки Закон № 1058-ІV не містить вимог, що для призначення спірної допомоги особа має бути звільнена з роботи, факт не звільнення позивача з роботи після призначення пенсії за віком також не впливає на право отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV.

Зазначення у підпункті 8 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 в переліку документів, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону, копії наказу (розпорядження) про звільнення не є вимогою про звільнення особи з роботи. Такий документ надається виключно у разі його наявності.

У зв`язку з тим, що за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 січня 2025 року № 24 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії (абзац третій пункту 4.10 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

З наведених положень Порядку № 22-1 слідує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як орган, який засобами програмного забезпечення визначений за принципом екстериторіальності для розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 січня 2025 року про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зобов`язаний тільки прийняти рішення за результатами розгляду заяви.

Виплата ж спірної грошової допомоги має здійснюватися територіальним органом Пенсійного фонду України, в якому ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що доводи відповідачів, викладені в апеляційних скаргах, є неприйнятними та повністю спростовуються висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі № 360/530/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г.Гаврищук

І.В. Сіваченко