Справа № 357/15176/25
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/509/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5724267 від 15.09.2025 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позивач обґрунтовує свої дії тим, що 15.09.2025 по автодорозі М-06 Київ-Чоп, що в Рівненській області керував ТЗ без порушень ПДР, попереду нього рухався невідомий автомобіль, з меншою швидкістю та з метою обгону вказаного автомобіля, дотримуючись безпечного інтервалу та відстані, позивач заздалегідь здійснив зміну смуги руху із крайньої правої на ліву та продовжував рух в тому ж напрямку із дозволеною швидкістю. В цей момент сержант поліції Гребеневич М.С. подав команду про зупинку, яку позивач виконав. При цьому, виконання вказівки поліцейського перешкодило завершенню маневру обгону та зумовило зниження швидкості руху, повернення на праву смугу руху та з`їзд на узбіччя. Також, позивач зазначає, що працівник поліції проігнорував доводи щодо відсутності порушення ПДР, не дослідив докази, бо не мав технічної можливості, не об`єктивно оцінив дорожні обставини, проігнорував клопотання про надання доказів і в графі "7" не вказав, які докази додаються до справи. В постанові не визначено особу, яка керувала ТЗ та перебувала за кермом. В постанові зазначений час скоєного правопорушення, який не відповідає часу на відео фіксації події.

Відповідач подав 07.10.2025 року відзив на позов з додатками та відео доказом правопорушення. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що факт керування водієм транспортним засобом та порушення останнім ПДР України, підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратору поліцейського № 467733. На відео зафіксовано, як водій транспортного засобу марки NISSAN QASHQAI номерний знак НОМЕР_1 , рухався по дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайнявши крайнє праве положення на проїзній частині за відсутності інших транспортних засобів на ній (відеозапис clip_0.mp4). Це стало підставою для законної зупинки транспортного засобу поліцейськими. Аналіз положень пунктів 11.2, 11.5 ПДР України свідчить про те, що законодавець дозволяє виїзд на крайню ліву смугу руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку у виключних випадках, зокрема: якщо праві смуги зайняті, для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). Позивач керував транспортним засобом на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку рухався в крайній лівій смузі, при вільній правій, на відеозаписі з портативного відеореєстратору поліцейського чітко зафіксовано, що права смуга перед зупинкою позивача була вільною, а, відтак, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також, з наданого відеозапису вбачається, що під час розгляду справи жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Дії працівника поліції відповідали вимогам процесуального законодавства, що свідчить про належну підготовку до розгляду справи та дотримання процедурних гарантій прав особи (а.с.34-43).

Процесуальні дії та рішення у справі.

25.09.2025 ухвалою суду відкрито провадження в даній справі та призначено її розгляд за правилами ст. 286 КАС України (а.с.18)

02.10.2025 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи постанову Восьмого апеляційного суду у справі № 441/724/25.

02.10.2025 представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи.

07.10.2025 відповідач направив відзив на позов.

07.10.2025 відповідач направив клопотання про участь в судовому засіданні представника відповідача в режимі відеоконференції.

13.10.2025 ухвалою судді постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з представником відповідача Бузою В.О.

30.10.2025 позивач подав клопотання про неналежність повноважень представника відповідача.

30.10.2025 позивач подав клопотання про визнання доказів недопустимими.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відео фіксацію події, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 15.09.2025 року на 267 км автодороги М-06 Київ-Чоп, що в Рівненській області, поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області сержант поліції Гребеневич М.С. виніс постанову серії ЕНА № 5724267 від 15.09.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п. 11.5 ПДР, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 15 вересня 2025 о 08:49 год. на 267 км автодороги М-06 Київ-Чоп, що в Рівненській області керував транспортним засобом NISSAN QASHQAI номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, порушив правила розташування ТЗ на дорозі, а саме рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху.

У результаті розгляду справи, було винесено відносно гр. ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 5724267 від 15.09.2025 за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Приписи ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Суд, задовольняючи позовні виходить з того, що при дослідженні доказу відеозапису не була спростована позиція сторони позивача, стосовно того, що 15.09.2025, під час керування ТЗ, позивач мав намір обігнати інший автомобіль, який рухався попереду, із значно меншою швидкістю та, з метою обгону вказаного автомобіля, дотримуючись безпечного інтервалу та відстані, позивач заздалегідь здійснив зміну смуги руху із крайньої правої на ліву та продовжував рух в тому ж напрямку із дозволеною швидкістю. Працівник поліції подав команду про зупинку, що перешкодило завершенню маневру обгону та зумовило зниження швидкості руху, повернення на праву смугу руху та з`їзд на узбіччя.

На відео видно, що перед зупинкою автомобіля під керуванням позивача, в правій смузі рухався автомобіль білого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 . Наведене підтверджує позицію позивача.

Також, суд звертає увагу, що під час розгляду адміністративної справи працівник поліції не мав технічної можливості дослідити відеодоказ, про що він повідомив позивача і запропонував перенести розгляд справи.

Відповідач в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення покликається саме на відеозаписи з портативного відеореєстратору поліцейського № 467733, проте як це вбачається з оскаржуваної постанови від 15.09.2025 серії ЕНА № 5724267 інформацію щодо здійснення фото- або відеофіксації правопорушення, яке ставиться у вину позивачу, з технічних записів, яким здійснено таку відеофіксацію, встановити не можливо, оскільки в графі 7 «До постанови додаються» постанови серії серії ЕНА № 5724267 відповідна інформація відсутня, а відтак такі відеозаписи, не можна вважати належними та допустимими доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, як вже було вище зазначено, сержант поліції Гребеневич М.С. не досліджував докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та повідомив, що не має такої технічної можливості переглянути відеозапис ні самому, ні показати позивачу. Таким чином, не можна стверджувати, що працівник поліції виконав вимоги ст. 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним на час розгляду справи, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Не можна залишити поза увагою факт визнання представником відповідача помилкового відображення в оскаржуваній постанові часу вчинення правопорушення «08:49:03», оскільки в цей час, як вбачається з дослідженого відео, вже було закінчено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Представник відповідача зазначила, що працівник поліції помилився/забувся виправити час під час складання постанови. Однак, на час розгляду даної справи, дану помилку/описку ні в який спосіб не було виправлено.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а, в якій зазначив, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Аналізуючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутня належна доказова база, яка б об`єктивно підтверджувала факт порушення позивачем приписів ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню, із закриттям провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 44, 69, 77, 90, 124, 126, 132, 139, 159, 171, 205, 242, 268, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі /серії ЕНА №57244267 від 15.09.2025/ протиправною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції /Код / за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 / РНОКПП: НОМЕР_3 / судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Повний текст судового рішення складено та підписано 31.10.2025 року.

СуддяО. Я. Ярмола