Справа № 580/1614/25
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1614/25 Головуючий у 1 інстанції - Каліновська Я.О.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.06.2024 №02-2325-UA0022110.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління ДПС у Черкаській області звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тип: гаражі, склади та адміністративні приміщення, загальною площею 1512,1 кв.м.

07.06.2024 Головним управлінням ДПС у Черкаській області на підставі пп. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 та п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №02-2325- НОМЕР_1 , яким ФОП ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2023 рік в сумі 50655,35 грн.

Вважаючи протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що будівлі, які належать на праві власності позивачеві є будівлями промисловості, а тому згідно з пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінним від земельної ділянки.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права. Також, апелянт зазначає, що вид економічної діяльності 17.21 Виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари не є основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення такої господарської діяльності.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові та склади.

Відповідно до пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

У відповідності до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 №457 (надалі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції. Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В "Добувна промисловість та розроблення кар`єрів", С "Переробна промисловість", О "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", Е 2Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та Р "Будівництво".

Тобто, в цілях застосування норм пп. 266.2.2 ПК України промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 належать до вищезазначених секцій.

Разом з цим, термін "промислове підприємство" охоплює всі підприємства, які належать до таких галузей економічної діяльності: добувна промисловість, переробна промисловість, будівництво, електроенергія, газ, водопостачання і санітарне обслуговування, транспорт, склади і служби зв`язку (ст. 1 Конвенції про допомогу у випадках виробничого травматизму від 08.07.1964 № 121). Перероблення - це технологічний процес, виконання якого змінює форму, властивості чи склад сировини, напівфабрикатів або, в окремих випадках, готової продукції, задля отримання нової продукції. Переробна промисловість - усі види економічної діяльності, віднесені до секції С "Переробна промисловість". До неї належать як кустарно-ремісничі промисли, так і серійне виробництво.

Крім цього, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Необхідно зазначити, що Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення. До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, зокрема: код 125 "Будівлі промислові та склади"; 1242 "Гаражі", 1242 "Гаражі наземні".

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, що ФОП ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тип: гаражі, склади та адміністративні приміщення, загальною площею 1512,1 кв.м.

Одним з видів діяльності позивача є зокрема 17.21 Виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначає про те, що нежитлові приміщення які належать їй на праві власності є цілісним майновим комплексом, будівлями промисловості, які використовуються нею у виробництві пакувальної тари та зберіганні готової продукції, що відповідає виду її діяльності 17.21, в оренду не здаються.

Також, аналогічні пояснення надавались позивачем ГУ ДПС у Черкаській області листом від 13.01.2025 №13/01-25.

Отже, у розумінні пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тип: гаражі, склади та адміністративні приміщення, загальною площею 1512,1 кв.м., не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Посилання апелянта на те, що вид економічної діяльності позивача 17.21 Виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари, не є її основним видом діяльності, не спростовує доводів останньої щодо використання вказаних приміщень у власній господарській діяльності з виробництва пакувальної тари та зберігання готової продукції.

Також, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, щодо здачі в оренду вказаних приміщень ПП "Укртрансхолд", оскільки вказані доводи ґрунтуються виключно на юридичній адресі юридичної особи. Крім того, відповідачем доказів на підтвердження здачі вказаного майна позивачем в оренду третім особам до суду не надано.

Разом з тим, встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Отже, функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості - гаражі), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі, які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі №580/269/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.06.2023 №0-2325- НОМЕР_2 , яким ФОП ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2022 рік.

Таким чином, встановлені обставини в сукупності свідчать про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.06.2024 №02-2325- НОМЕР_1 , яким ФОП ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2023 рік, стосовно тих самих приміщень.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьмишина О.М.