Справа № 333/7150/25
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7150/25
Провадження № 2-а/333/134/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса фактичного розташування: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), третя особа: Центральний районний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Брюлова, буд. 5, ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника Трифонова А.В., до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 10.06.2025 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за участі поліцейських було безпідставно затримано ОСОБА_1 , під час його перебування за адресою: с. Бабурка, Запорізький район, Запорізька область, та примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Затримання здійснювалося без складання відповідних процесуальних документів, а також без попередньої перевірки наявності в нього військово-облікового документа, який був у позивача у паперовому вигляді, а також у цифровому у мобільному застосунку «Резерв+». Під час затримання телефон позивача було примусово вилучено військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим він був позбавлений можливості продемонструвати наявність відповідного документа в електронному вигляді. Окрім того, посадові особи РТЦК мали можливість перевірити його дані в електронному реєстрі «Оберіг», однак цього не зробили.

Про те, що 13.06.2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_6 буде розглядатися справа щодо ОСОБА_1 , останнього не було повідомлено, жодної повістки він не отримував, як і не складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У результаті за відсутності виклику та належного повідомлення про розгляд справи, 13.06.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову №621, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 25 500,00 грн. Зазначену постанову позивач не отримував, що підтверджується відсутністю у відповідача будь-якого доказу її направлення або вручення.

Таким чином, позивач не був належним чином повідомлений про факт притягнення до адміністративної відповідальності, а отже, не мав можливості вчасно її оскаржити. Про існування постанови він дізнався лише 05.08.2025 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя, коли ж і отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №78521700 від 07.07.2025 року.

Представник позивача вважає протиправними дії військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , які здійснили затримання позивача, примусово доставили його до ТЦК та СП, а також незаконно взяли його на військовий облік, попри те, що він зареєстрований та фактично проживає на території Шевченківського району м. Запоріжжя і перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Внаслідок цих дій позивач наразі перебуває на військовому обліку одночасно у двох ТЦК та СП, що суперечить вимогам законодавства. Згідно з частиною 2 статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяття громадян України на військовий облік здійснюється за місцем проживання. А відповідно до абзацу першого пункту 31 Порядку призову, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, повістки мають право вручати лише представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах території, яку вони обслуговують. Таким чином, дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 виходять за межі їх повноважень, а винесена на їх основі постанова є такою, що ухвалена з порушенням вимог закону.

Ухвалою суду від 08.08.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.08.2025 року позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

01.09.2025 року до суду від представника позивача Трифонова А.В., через систему «Електронний суд», надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що в основу притягнення позивача до адміністративної відповідальності покладено факт відсутності в нього військово-облікового документа під час перевірки, що, на думку відповідача, підтверджується складеним 10.06.2025 року актом. Водночас, з цим актом позивача ознайомлено не було, що підтверджується відсутністю його підпису. Більше того, жодних інших доказів вручення цього акта або його обговорення з позивачем відповідачем надано не було.

Відповідно до пункту 52 Порядку № 560, під час перевірки військово-облікового документа або документа в електронній формі уповноважені посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 чи поліцейські зобов`язані здійснювати фото- або відеофіксацію процесу пред`явлення документів із використанням технічних засобів. Проте, відповідачем не надано жодного відеозапису перевірки, у зв`язку з цим вказаний акт не може вважатися належним і допустимим доказом. Без дотримання положень п. 52 Порядку № 560, такий акт втрачає будь-яку доказову силу.

Крім того, матеріалах справи відсутній витяг із наказу про визначення уповноваженої посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Також відсутня інформація про те, чи дійсно особа, яка склала цей конкретний протокол стосовно позивача, перебувала у штаті відповідача на момент складення відповідних матеріалів.

Також представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 а не було належним чином повідомлено про дату та місце розгляду адміністративної справи. Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка повинна вручатися не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи, із зазначенням точної дати та місця розгляду. Позивач повістку не отримував, і жодних доказів її вручення відповідачем не надано.

09.09.2025 року до суду від представника відповідача Крамаренка А.А., через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 10.06.2025 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу. Відсутність військово-облікового документу підтверджується актом від 10.06.2025 року.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 № 401 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 13.06.2025 о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, свою вину не визнав. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги п.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з функціональними обов`язками начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , затвердженими начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 26 грудня 2023 року, до його повноважень належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 235 КУпАП, та накладення адміністративних стягнень.

Постанову № 621 від 13 червня 2025 року було винесено у відповідності до чинного законодавства та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом №134 за відомою адресою місця проживання особи АДРЕСА_1 . Зазначене поштове відправлення повернулося на адресу відправника з відповідною відміткою Укрпошти: «повертається за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, постанова №621 від 13.06.2025 року винесена з додержанням вимог чинного законодавства, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Також представник відповідача у відзиві на позов просив поновити строк для надання цього відзиву.

10.09.2025 року до суду від представника позивача Трифонова А.В., через систему «Електронний суд», надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, з відзиву вбачається, що 10.06.2025 року о 10:30 год. у АДРЕСА_4 , громадянин ОСОБА_1 при перевірці не мав при собі військово-облікового документа, у зв`язку з чим був складений відповідний акт. Зазначений акт було оформлено поліцейськими, а не працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом, що регламентує діяльність Національної поліції України, не передбачено обов`язку поліцейських складати акти про відсутність військово-облікових документів чи здійснювати їх перевірку у громадян.

У відзиві відповідач зазначає, що уповноваженою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення № 401 від 10.06.2025 року, в якому нібито було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи 13.06.2025 о 08:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, ОСОБА_1 у протоколі відмовився від надання пояснень та провину не визнав.

Згідно з пунктом 2 Інструкції, затвердженої наказом МО України від 01.01.2024 № 3, уповноважені особи, які мають право складати протоколи за статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказом керівника відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 . У матеріалах справи відсутній витяг з такого наказу щодо уповноваження конкретної особи, яка склала протокол стосовно позивача. Також відсутня інформація про те, чи перебуває ця особа у штаті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У згаданому протоколі вказані два свідки, однак відповідач не заявив клопотання про їх виклик до суду, а також не долучив їхні письмові пояснення. Відповідно до статті 77 КАС України, обов`язок доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта. Відповідач не виконав цей обов`язок.

Крім того, як зазначалося в позовній заяві, ніхто не вимагав у позивача пред`явити військово-обліковий документ.

До матеріалів позовної заяви додано приписне свідоцтво, яке є чинним військово-обліковим документом для осіб до 25 років, і підтверджує факт перебування на обліку. Таким чином, навіть якщо позивач не замінив приписне свідоцтво своєчасно, військово-обліковий документ у нього був, а протилежне відповідач не довів належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом.

Ухвалою суду від 30.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача Трифонова А.В. та зобов`язано уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 і Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надати на адресу суду відеозапис перевірки військово-облікового документу у ОСОБА_1 10.06.2025 року о 10 год. 30 хв.

08.10.2025 року до суду від представника відповідача Крамаренка А.А., через систему «Електронний суд», надійшли пояснення, в яких зазначено, що відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відео фіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України 06 серпня 2024 року № 532, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.09.2024 року за № 1391/42736, строк зберігання на сервері фото та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації.

У зв`язку з тим, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 минуло понад 30 днів (чотири місяці), фото- та відеофіксація процесу перевірки документів ОСОБА_1 , здійснена 10.06.2025 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , на сервері не збереглася.

24.10.2025 року до суду від представника Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій Андрющенка С. надійшло повідомлення, в якому зазначено, що відповідно до п.п. 1 п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб.

У зв`язку з тим, що відеозапис перевірки поліцейськими Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області військово-облікових документів у ОСОБА_1 було зроблено 10.06.2025 року, строки зберігання відео сплив 11.08.2025. Таким чином, надати вказаний відеозапис є неможливим у зв`язку з його відсутністю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Трифонов А.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, від останнього надійшла заява про розгляд справи

Представник відповідача Крамаренко А.А. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що 10.06.2025 року оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності двох свідків, складено протокол №401 про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 10.06.2025 року о 10 год. 30 хв. у період мобілізації не мав при собі та відмовився пред`явити свій військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 дізнавачу СДБРВП ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від пояснення та/або підписання протоколу відмовився у присутності двох свідків. До протоколу додається копія витягу з «Дії», акт про відсутність військово-облікового документу, копія довідки особистості.

Розгляд справи відбувся 13.06.2025 року.

13.06.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено постанову №621 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Згідно з постановою суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 10.06.2025 року о 10 год. 30 хв. у АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 10.06.2025 року. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року №401, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду справи, а саме 13.06.2025 року о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від пояснень відмовився. Свою провину не визнав.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Діяння ОСОБА_1 у мотивувальній частині постанови кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бурцевою В.В. від 07.07.2025 року відкрито виконавче провадження №78521700 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , представником позивача було долучено до матеріалів справи приписне свідоцтво.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача Крамаренко А.А. додав копії: постанови про адміністративне правопорушення №621 від 13.06.2025 року, протоколу №401 про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року, акту про відсутність військово-облікового документу від 10.06.2025 року, функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 та витягу з Наказу №13 від 11.01.2025 року.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Отже, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, в протоколі №401 про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року зазначено, що його складено оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_4 .

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_4 є уповноваженою на те посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, представник відповідача, достовірно знаючи, що позивач заперечує проти того, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, не надав доказів на спростування доводів сторони позивача.

Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до пункту 9 Постанови КМУ № 559 від 16 травня 2024 року військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Посилаючись в постанові на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений відносно позивача за ч.3 ст.210-1 КУпАП, суб`єкт владних повноважень обмежився вказівкою на те, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу. Інформації про те, що у ОСОБА_1 на момент перевірки був відсутній військово-обліковий документ в електронній формі, а саме у «Резерв+», в оскаржуваній постанові не міститься.

Згідно ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р. згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до протоколу №401 про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року, до протоколу додано лише копія витягу з «Дії», акт про відсутність військово-облікового документу та копія довідки особистості.

Таким чином, докази у вигляді фото- чи відеофіксації, які відповідно до вимог чинного законодавства є обов`язковими під час перевірки документів, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не були додані, а суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови не надав належної оцінки зазначеній обставині.

Тобто, представник відповідача не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що 10.06.2025 о 10:30 год. за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Бабурка, вул. Садова, буд. 1, під час проведення перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа, зокрема, наявного у нього військово-облікового документа у електронній формі та не надав його на вимогу уповноважених осіб.

Акт про відсутність військово-облікового документу від 21.06.2025, згідно якого ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу (військово-облікового документу в електронній формі), засвідчений лише підписами осіб, які здійснювали перевірку, та не є беззаперечним підтвердженням факту непред`явлення ним військово-облікового документу.

Інших належних і допустимих доказів непред`явлення ОСОБА_1 військово-облікового документу 10.06.2025 до протоколу №401 про адміністративне правопорушення не додано.

У справі «Barbera, MessequeandJabardo v. Spain» (скарга № 10590/83 від 06.12.1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція. (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Таким чином, відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови, а провадження у справі закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 605,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 210-1, 247, 268, 283, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса фактичного розташування: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), третя особа: Центральний районний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Брюлова, буд. 5, код ЄДРПОУ: 44993352) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №621 від 13.06.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн. закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса фактичного розташування: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 31.10.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод