Справа № 380/8222/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/8222/25 пров. № А/857/29359/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т. І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Личаківського районного суду м.Львова та Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року (головуючий-суддя Костецький Н.В., м. Львів) у справі № 380/8222/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Личаківського районного суду м. Львова, треті особи: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, голова Личаківського районного суду м. Львова про визнання дії та бездіяльності протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

28.04.2025 ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської міської ради (відповідач - 1), Личаківського районного суду м. Львова (відповідач - 2), за участі третіх осіб: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, голова Личаківського районного суду м. Львова, в якому просив: визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 20.02.2025 № 5941 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 25.05.2023 №3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова»; визнати незаконним та скасувати наказ голови Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Григорія Богдановича від 4 березня 2025 року № 5 «Про внесення змін до списку присяжних»; зобов`язати Личаківський районний суд м. Львова відновити залучення присяжного ОСОБА_1 до розподілу та розгляду справ в обсягах та у спосіб, визначений законодавством.

Позов обґрунтовував тим, що 11.03.2025 з невідомих причин він не був допущений до судового засідання у справі № 463/1342/25, у якій позивач залучений як присяжний відповідно до судової повістки. В подальшому позивачу стало відомо, що голова Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б. видав наказ від 04.03.2025 № 5 «Про внесення змін до списку присяжних», яким, керуючись ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2025 № 3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», позивача відвели від призначених справ та припинили розподіляти нові справи.

Позивач вважає, що у голови Личаківського районного суду м. Львова були відсутні законні підстави для увільнення позивача у визначеному законом порядку від виконання обов`язків присяжного, оскільки позивач не порушував вимог до присяжних, визначених ч. 2 ст. 65 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», заяв для увільнення порядку положень цього Закону позивач не подавав.

Зауважує, що у листі від 20.01.2024 № 01-13/6/2025 голови Личаківського районного суду м. Львова згадується «потенційний конфлікт інтересів» у зв`язку з участю позивача в судових засіданнях у якості заявника в ряді цивільних та адміністративних справ, які перебувають у провадженні Личаківського районного суду м. Львова та поданням до суду з 2023 року близько 20 позовних заяв. Позивач стверджує, що таке припущення не підтверджене адміністративним стягненням за вчинення корупційного правопорушення, що могло б слугувати законною підставою для його виключення зі списку присяжних. Позивач не входив і не входить як присяжний до складу колегій суду у справах, у яких могли б існувати обставини, які потребували б його відводу (самовідводу) як присяжного. Увільнення позивача від виконання обов`язків присяжного не відбулось.

Крім цього позивач вважає, що Львівська міська рада винесла ухвалу від 25.05.2025 №3153 без законних підстав, оскільки ТУ ДСА не подавало передбачене законом подання про зміни у списку присяжних, а в голови суду відсутні повноваження для такого подання до місцевої ради. У зв`язку із прийняттям відповідачами оскаржуваних рішень, позивач не може виконувати свій конституційний обов`язок присяжного.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 20.02.2025 № 5941 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 25.05.2023 №3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова». Визнано протиправним та скасовано наказ голови Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Григорія Богдановича від 04 березня 2025 року № 5 «Про внесення змін до списку присяжних». Зобов`язано Личаківський районний суд м. Львова відновити залучення присяжного ОСОБА_1 до розподілу та розгляду справ в обсягах та у спосіб, що визначений законодавством.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - 1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права, зазначив, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що позивач одночасно може бути як членом колегії, так і учасником судового розгляду по справах під головуванням одного професійного судді, що породжує наявність у позивача потенційного конфлікту інтересів, оскільки відповідно до вимог п. «г» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» присяжний є суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону. Крім цього, в поданні голови Личаківського районного суду м. Львова зазначено, що позивач з метою досягнення власних інтересів чинить непрямий тиск на суддів шляхом використання свого права на подання скарг на суддів Личаківського районного суду м. Львова до Вищої ради правосуддя, відтак голова суду просив вирішити питання про виключення позивача зі списку присяжних Личаківського районного суду м. Львова. Звертає увагу, що відповідно до п.4 ч.2 ст. 66 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова суду увільняє від виконання обов`язків присяжного: іншу особу, якщо голова суду визнає поважними причини, на які вона посилається. Також зазначає, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не визначає перелік підстав для виключення особи з числа присяжних у зв`язку з виникненням конфлікту інтересів, проте ч. 7 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок надання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, пов`язаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють. Саме враховуючи наведені обставини та керуючись вказаними вимогами закону, забезпечуючи виконання рішення зборів суддів місцевого суду, голова суду звернувся до Львівської міської ради з проханням про виключення позивача із списку присяжних Личаківського районного суду м. Львова. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Також не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - 2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального права, зазначив, що суд першої інстанції правильно вказав про те, що підстави для виключення присяжного, який здійснює правосуддя, у зв`язку з прийняттям органом місцевого самоврядування рішення про зміну списку присяжних не передбачено, проте подальші висновки суду щодо визнання протиправним та скасування наказу голови Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Григорія Богдановича від 4 березня 2025 року № 5 «Про внесення змін до списку присяжних» суперечать чинному законодавству та базуються виключно на позиції позивача. Стверджує, що 20.01.2024 за дорученням зборів суддів та в порядку виконання п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова суду звернувся до Львівської міської ради та Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області з листом, в якому просив вирішити питання про виключення позивача із списку присяжних Личаківського районного суду м. Львова. Зазначає, що ухвалою Львівської міської ради від 25.02.2025 внесено зміни в додаток до ухвали Львівської міської ради від 25.05.2023 №3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», вилучивши п.3.5, згідно з яким ОСОБА_1 включався до числа присяжних Личаківського районного суду м. Львова. Оскільки список присяжних затверджується саме місцевою радою, враховуючи внесені зміни до ухвали Львівської міської ради від 25.05.2023 №3153, головою Личаківського районного суду було винесено наказ від 4 березня 2025 р. № 5 «Про внесення змін до списку присяжних». Вважає, що підстави для скасування даного наказу відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

17.09.2025 позивач подав відзив на апеляційні скарги відповідачів, в якому висловив незгоду з їх доводами: зазначає, що голова суду ОСОБА_2 у зверненнях та процесуальних документах посилається на допустимість виключення присяжного зі списку присяжних, не наводячи правового обґрунтування, попри відсутність у законі такої процедури - що також встановлено судом. Враховуючи той факт, що така дія законодавством не передбачена, її ініціювання та застосування головою суду є порушенням меж, встановлених ст. 19 Конституції України. Також зазначає, що законом передбачена така дія як увільнення присяжного, проте її застосування регламентоване ст. 66 Закону № 1402-VIII, містить виключний перелік підстав для увільнення. Звертає увагу, що в порядку ст. 66 Закону № 1402-VIII увільнення позивача, як присяжного - не здійснювалось, цей факт не заперечується учасниками справи. Наголошує, що попри загальну незгоду з рішенням суду, відповідач -1 визнає: Дійсно, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не визначає перелік підстав для виключення особи з числа присяжних у зв`язку з виникненням конфлікту інтересів. Водночас відповідач -1 вважає, що звернення голови суду з проханням "вирішити питання" щодо виключення позивача зі списку присяжних на підставі міркувань про наявність конфлікту інтересів є достатнім для ухвалення відповідного рішення органом місцевого самоврядування. Враховуючи визнання відповідачем - 2 відсутності законних підстав ухвали ЛМР, яка є підставою для наказу голови суду від 04.03.2025 № 5, та відсутність доводів проти висновків суду про її протиправність, а також положення статей 19 Конституції України і 77 КАС України, рішення суду підлягає залишенню без змін як правомірне та обґрунтоване.

Згідно з ч. 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2023 № 3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова» затверджено список присяжних районних судів м. Львова терміном на три роки з числа громадян, які відповідають вимогам ст. 65 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно з пунктом 3.5 Списку присяжних районних судів м. Львова, ОСОБА_1 затверджено присяжним Личаківського районного суду м. Львова, що також підтверджується посвідченням ЛВП №000809, дійсним до 25.05.2026.

Відповідно до протоколу зборів суддів Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2025, збори суддів вирішили уповноважити голову суду Жовніра Г.Б. звернутись до Львівської міської ради із зверненням щодо виключення позивача із списку присяжних суду.

Підставою для прийняття такого рішення стала інформація голови суду Жовніра Г.Б. про наявність потенційного конфлікту інтересів, оскільки починаючи з 2023 року ОСОБА_1 було подано до Личаківського районного суду м. Львова понад 20 процесуальних звернень як позивачем. У зв`язку із цим, голова суду вважав за доцільне звернутись до Львівської міської ради із зверненням про виключення ОСОБА_1 із присяжних Личаківського районного суду м. Львова.

20.01.2025 голова Личаківського районного суду м. Львова звернувся із листом №01-13/6/2025 до Львівської міської ради та Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області щодо вирішення питання про виключення ОСОБА_1 із присяжних Личаківського районного суду м. Львова, оскільки попри здійснення ОСОБА_1 судочинства в якості присяжного, згідно даних автоматизованої системи документообігу суду ОСОБА_1 також бере участь в судових засіданнях в статусі заявника по ряду цивільних та адміністративних справ, що перебувають у провадженні Личаківського районного суду м. Львова. Отже, він одночасно може бути як членом колегії, так і учасником судового розгляду по справах під головуванням одного професійного судді, що в свою чергу породжує наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, оскільки відповідно до вимог п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» присяжний являється суб`єктом на якого поширюється дія цього закону. Так, починаючи з 2023 року по теперішній час ОСОБА_1 було подано до Личаківського районного суду м. Львова понад двадцять позовних заяв. Крім цього, заявник, з метою досягнення власних інтересів, чинить непрямий тиск на суддів шляхом використання свого права на подання скарг на суддів Личаківського районного суду до Вищої ради правосуддя.

Ухвалою Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 25.05.2023 №3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», за результатами розгляду подання голови Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2024 № 01-13/6/2025 (зареєстроване у Львівській міській раді 23.01.2025 за №1.7-2219-29), внесено зміни у додаток до ухвали міської ради від 25.05.2023 №3153 та вилучено пункт 3.5.

Наказом Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2025 №5 «Про внесення змін до списку присяжних», відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ухвали Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941, доручено головному спеціалісту (з інформаційних технологій) внести зміни до списку присяжних Личаківського районного суду м. Львова в автоматизованій системі документообігу суду з урахуванням ухвали Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941.

Листом Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2025 №01-13/20/2025 повідомлено позивача про його виключення зі списку присяжних на підставі ухвали Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941.

Вважаючи протиправними такі рішення відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Львівська міська рада, приймаючи оскаржувану ухвалу від 20.02.2025 №5941 про виключення позивача зі списку присяжних, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що встановлені чинним законодавством, така ухвала не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправною, а тому підлягає скасуванню. Оскільки ухвала Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941 стала підставою для прийняття Личаківським районним судом м. Львова наказу від 04.03.2025 №5 «Про внесення змін до списку присяжних», суд дійшов висновку, що вказаний наказ також підлягає скасуванню, як такий, що не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Закону № 1402-VIII для затвердження списку присяжних територіальне управління Державної судової адміністрації України звертається з поданням до відповідних місцевих рад, які формують і затверджують у кількості, зазначеній у поданні, список громадян, які постійно проживають на територіях, на які поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, відповідають вимогам статті 65 цього Закону і дали згоду бути присяжними.

Частинами 3-5 ст. 64 Закону № 1402-VIII передбачено, що у разі неприйняття місцевою радою (місцевими радами) протягом двох місяців з моменту отримання подання рішення про затвердження списку присяжних територіальне управління Державної судової адміністрації України звертається з поданням щодо затвердження списку присяжних до відповідної обласної ради.

Список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Після затвердження списку присяжних такий список передається до відповідного окружного суду, в тому числі в електронній формі. Інформацію, що міститься у зазначеному списку, не може бути використано для цілей, що не пов`язані із добором присяжних.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 1402-VIII присяжним може бути громадянин України, який досяг тридцятирічного віку і постійно проживає на території, на яку поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, якщо інше не визначено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 65 Закону № 1402-VIII не включаються до списків присяжних громадяни: 1) визнані судом обмежено дієздатними або недієздатними; 2) які мають хронічні психічні чи інші захворювання, що перешкоджають виконанню обов`язків присяжного; 3) які мають незняту чи непогашену судимість; 4) народні депутати України, члени Кабінету Міністрів України, судді, прокурори, працівники правоохоронних органів (органів правопорядку), військовослужбовці, працівники апаратів судів, інші державні службовці, посадові особи органів місцевого самоврядування, адвокати, нотаріуси, члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя; 5) особи, на яких протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення; 6) громадяни, які досягли шістдесяти п`яти років; 7) особи, які не володіють державною мовою.

Частиною 1 ст. 66 Закону № 1402-VIII передбачено, що за наявності обставин, зазначених у частині другій статті 65 цього Закону, голова суду повинен увільнити особу, яку було включено до списку присяжних, від виконання обов`язків присяжного.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 Закону № 1402-VIII голова суду також увільняє від виконання обов`язків присяжного: 1) особу, яка перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці по догляду за дитиною, а також особу, яка має дітей дошкільного чи молодшого шкільного віку або утримує дітей-інвалідів або членів сім`ї похилого віку; 2) керівника або заступника керівника органу місцевого самоврядування; 3) особу, яка через свої релігійні переконання вважає для себе неможливою участь у здійсненні правосуддя; 4) іншу особу, якщо голова суду визнає поважними причини, на які вона посилається.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 66 Закону № 1402-VIII особу, зазначену в частині другій цієї статті, увільняють від виконання обов`язків присяжного за її заявою, поданою до початку виконання цих обов`язків.

Увільнення від виконання обов`язків присяжного внаслідок відводу (самовідводу) у конкретній справі здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом або за поданням головуючого судді.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено загальну компетенцію сільських, селищних, міських рад, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права слідує, що затвердження списку присяжних та заміна осіб, які вибули зі списку, є компетенцією відповідної місцевої ради, яка реалізується за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалою Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 25.05.2023 №3153 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», за результатами розгляду подання голови Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2024 № 01-13/6/2025 (зареєстроване у Львівській міській раді 23.01.2025 за №1.7-2219-29), внесено зміни у додаток до ухвали міської ради від 25.05.2023 №3153 та вилучено пункт 3.5.

Вказаною ухвалою Львівської міської ради, на підставі подання голови Личаківського районного суду м. Львова, було виключено позивача із списку присяжних Личаківського районного суду м. Львова.

В подальшому на підставі ухвали Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941, наказом Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2025 №5 «Про внесення змін до списку присяжних» доручено головному спеціалісту (з інформаційних технологій) внести зміни до списку присяжних Личаківського районного суду м. Львова в автоматизованій системі документообігу суду.

Проаналізувавши вказані вище законодавчі положення та обставини справи, колегія суддів зазначає, що Львівська міська рада вправі була переглядати список присяжних виключно за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, а не на підставі листа голови Личаківського районного суду м. Львова.

Судом першої інстанції встановлено, що подання щодо виключення з списку присяжних ОСОБА_1 від територіального управління Державної судової адміністрації України не надходило, заяву про наявність обставин, які унеможливлюють участь у здійсненні правосуддя позивач не подавав, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що порядок формування списку присяжних та внесення змін до нього регламентований ст. 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Умови, за яких список присяжних переглядається для заміни осіб, які вибули зі списку, чітко визначені законом. У даному випадку для внесення змін у список присяжних обов`язковим є наявність подання територіального управління Державної судової адміністрації, закон не передбачає можливість внесення такого подання будь-яким іншим органом чи посадовою особою.

Отже, за конкретних фактичних обставин міська рада не була наділена повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.

З наведеного слідує, що місцева рада не мала права вносити зміни в список присяжних за відсутності подання територіального управління Державної судової адміністрації України, у тому числі виключати позивача із нього, оскільки такий список затверджений терміном на 3 роки.

З огляду на вищезазначене правове регулювання спірних правовідносин та з урахуванням фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується висновками суду першої інстанції про те, що Львівська міська рада, приймаючи оскаржувану ухвалу від 20.02.2025 №5941 про виключення позивача зі списку присяжних, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що встановлені чинним законодавством, така ухвала не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, суд бере до уваги те, що право не виникає внаслідок неправомірних дій (ex iniuria ius non oritur) підхід, що сформульований та застосовується у практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні «Paradiso and Campanelli v Italy» (заява № 25358/12), «Sidabras and others v. Lithuania» (заява № 50421/08) та в постановах Верховного Суду (від 13 червня 2019 року у справі № 204/1134/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 475/164/17, від 1 жовтня 2019 року у справі № 804/3646/18, від 19 серпня 2020 року у справі № 806/1201/16). Відповідно є також правильними висновки суду попередньої інстанції про те, що оскільки ухвала Львівської міської ради від 20.02.2025 №5941 стала підставою для прийняття Личаківським районним судом м. Львова наказу від 04.03.2025 №5 «Про внесення змін до списку присяжних», відтак вказаний наказ підлягає скасуванню, як такий, що не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, та у зв`язку із скасуванням наказу Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2025 № 5 «Про внесення змін до списку присяжних», необхідно зобов`язати Личаківський районний суд м. Львова відновити залучення присяжного ОСОБА_1 до розподілу та розгляду справ в обсягах та у спосіб, що визначені законодавством.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.94, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Личаківського районного суду м.Львова та Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 380/8222/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар