Справа № 420/8220/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8220/25

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В. Дата і місце ухвалення: 23.05.2025р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №47 від 06.02.2025р. щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ, п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити з 30.01.2025р. ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ, п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, з визначенням розміру її пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Подільською районною державною адміністрацією від 15.11.2024р. за №71-147/1 та №71-147.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №47 від 06.02.2025р. щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ, п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2025р. щодо переходу на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду, що наведені у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позову ГУ ПФУ в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 23.05.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що чинним законодавством визначено чіткі умови, при дотриманні яких особа має право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ. Зокрема, однією з таких умов є те, що до набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016р.) особі не призначалася пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ. Однак, у спірних правовідносинах ОСОБА_1 було призначено пенсію державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ, яку вона отримувала з 25.09.2013р. по 30.09.2017р.

Також, апелянт посилається на те, що нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV передбачено можливість переведення (повернення) на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», однак із встановленням розміру раніше отримуваної пенсії, яку заявники отримували на дату переведення пенсії згідно з Законом №3723-ХІІ на пенсію згідно з Законом №1058-IV (тобто, розмір пенсії обчислюватиметься відповідно до документів, з яких пенсія обчислювалася на момент відповідного переведення). Водночас, ОСОБА_1 просить не перевести її на попередній вид пенсії, а повторно призначити пенсію державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Подільською районною державною адміністрацією від 15.11.2024р. за №71-147/1 та №71-147. Тобто, фактично позивач просить поновити виплату пенсії державного службовця, однак визначити її розмір на підставі довідок про складові заробітної плати від 2024 року. Так як чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням оновлених довідок про складові заробітної плати.

ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Черкаській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що ні Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, а ні ст.37 Закону №3723-ХІІ не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ особам, яким до 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом №889-VIII) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-ХІІ.А відтак, доводи апелянт про відсутність у позивача права на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія, є безпідставними.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

30.01.2025р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо переходу на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

До заяви додано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Подільською районною державною адміністрацією від 15.11.2024р. за №71-147/1 та №71-147.

Відповідно до п.4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в Черкаській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 06.02.2025р. №47 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її заяви.

У вказаному рішенні зазначено, що згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 з 18.04.2014р. було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV. Із 2015 року по 2017 рік вона отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ. З 31.03.2023р. ОСОБА_1 переведено із пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Так як ОСОБА_1 уже реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом №889-VIII, тому вона не належить до кола осіб, визначених п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, яким передбачено можливість реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону №3723-ХІІ, за певних умов після 01.05.2016р.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення ГУ ПФУ в Черкаській області ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду та просила скасувати вказане рішення, зобов`язати призначити їй з 30.01.2025р. пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, з визначенням розміру пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Подільською районною державною адміністрацією від 15.11.2024р. за №71-147/1 та №71-147.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача про відсутність у ОСОБА_1 права на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія. Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.05.2023р. у справі №580/3805/22, де зазначено, що а ні Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а ні стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016р. (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII. У зв`язку з цим, суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №47 від 06.02.2025р.

Що ж до вимог позову про зобов`язання ГУ ПФУ призначити з 30.01.2025р. ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, п.п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, з визначенням розміру її пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Подільською районною державною адміністрацією від 15.11.2024р. за №71-147/1 та №71-147, то суд відмовив в їх задоволенні, зазначивши, що вирішення питання про призначення пенсії та її обрахунку належить до дискреційних повноважень органу ПФУ. За висновками суду, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2025р. щодо переходу на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду, що наведені у рішенні.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Черкаській області, тобто в частині задоволення позову ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV передбачено такі види пенсійних виплат: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Право пенсіонера на переведення з одного виду пенсії на інший встановлено частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016р. регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII (далі - Закон №3723-XII).

Згідно ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З 01.05.2016р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 11 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених вказаним Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016р. певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України №3723-XII.

Водночас, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі № 676/4235/17.

Суд, також, зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016р. обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016р. обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994р., та додатку до нього.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.05.2016р. стаж державної служби Новаковської К.М. складав 21 рік 5 днів, тобто більше ніж 20 років, тому колегія суддів доходить висновку, що до неї застосовується пункт 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ.

При цьому, а ні Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а ні стаття 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII особам, яким до 01.05.2016р. (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-XII.

За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на відсутність у позивача права на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія.

Що ж до посилань апелянта на відсутність підстав для врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Подільською районною державною адміністрацією від 15.11.2024р. за №71-147/1 та №71-147, то колегія суддів зазначає, що оскаржуваним рішенням суд не зобов`язував ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити відповідні дії. Також, суд не надавав правову оцінку питанню розміру пенсії ОСОБА_1 , який їй має бути визначений при переведенні на пенсію за Законом №3723-XII.

Оскільки рішення суду першої інстанції у відповідній частині ОСОБА_1 не оскаржено в апеляційному порядку, тому колегія суддів не надає йому правової оцінки в цій частині (в частині відмови в задоволенні позову).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук