Справа № 320/49630/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Київ справа №320/49630/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

2) Старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анни Сергіївни

про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач 1), старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анни Сергіївни (далі відповідач 2) в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 05.07.2024р. старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анни Сергіївни про виправлення помилки у процесуальному документі Постанові про накладення штрафу від 23.01.2024.;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 05.07.2024р. старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анни Сергіївни про виправлення помилки у процесуальному документі Постанові про накладення штрафу від 07.02.2024.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в провадженні Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває відкрите виконавче провадження з примусового виконання ухвали № 759/11905/23 виданої 07.12.2023 Святошинським районним судом м. Києва, якою зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності батька.

Позивач зазначає, що виконавче провадження здійснювалось за категорією стягнення - зобов`язання вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення та усунення перешкод у побаченні з дитиною на підставі статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», втім 05.07.2024 року державний виконавець без будь-яких законних на те підстав винесла постанови про виправлення помилки у процесуальному документі Постанові про накладення штрафу від 23.01.2024 та Постанові про накладення штрафу від 07.02.2024, якою в мотивувальній частині постанов змінила норму закону, на підставі якої проводилось виконання та накладався штраф, а саме статтю 63 Закону України «Про виконавче провадження» замінила на статтю 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач звертає увагу, що з моменту відкриття виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження не місять відповідної постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних у відповідності до приписів Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому порядок вчинення виконавчий дій змінений не у спосіб і не у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

На думку позивача, зміна норми Закону, на підставі якої винесена постанова державного виконавця, і на підставі якої здійснюється виконавче провадження, не є виправленням граматичної чи арифметичної помилки. Тим більш, що вказана норма Закону застосовувалась державним виконавцем з 05.01.2024 року до 05.07.2024 року.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №73743774 з примусового виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2023 №759/11905/23 про зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 у присутності батька. Відповідач звертає увагу, що це рішення немайнового характеру. Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», як вказує відповідач, визначено загальний порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Разом з тим, відповідач зазначає, що оскільки в ухвалі №759/11905/23 виданої 07.12.2023 Святошинським районним судом м. Києва зазначено години та дні його виконання, а отже судом - встановлено порядок побачення з дитиною - це рішення про встановлення побачення з дитиною, а не про усунення перешкод у побаченні з дитиною, виникла необхідність окремого врегулювання порядку виконання такого виду рішень зобов`язального характеру, як «встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною» законодавцем 03.07.2018 Закону доповнено статтею 64-1 «Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною».

Додатково, відповідач звертає вагу, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем рішення виконувалося в порядку, встановленому статтею 64-1 і спосіб його виконання не змінювався і не змінюється до чи після винесення постанови про виправлення описки. Таким чином, виконавець мав повноваження на винесення відповідної постанови.

У поданій до суду відповіді на відзив, позивач не погоджується з доводами відповідача та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 позовну заяву залишено без руху.

06.12.2024 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

15.01.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву та копію матеріалів виконавчого провадження № 73743774.

27.01.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 прийняти адміністративну справу №320/49630/24 до провадження. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.03.2025 до суду подано заяву про вступ представника Заглади Ксенії В`ячеславівни.

05.03.2025 представником позивача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

13.03.2025 представником позивача подано до суду заяву про продовження процесуального строку.

Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва про забезпечення позову від 07.12.2023 у справі 759/11905/23 (провадження 2-з/759/194/23) зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності батька.

Згідно даної ухвали стягувачем визначено - ОСОБА_2 , боржником відповдіно ОСОБА_1 .

05.01.2024 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анною Сергіївною, за підставі заяви стягувача, відкрито виконавче провадження № 73743774.

Даною постановою боржника зобовязано виконати рішення суду протягом 10 днів.

23.01.2024 в межах виконавчого провадження № 73743774 постановою старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анною Сергіївною на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 1 700, 00 грн.

07.02.2024 в межах виконавчого провадження № 73743774 постановою старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анною Сергіївною на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 3 400, 00 грн.

05.07.2024 в межах виконавчого провадження № 73743774 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анною Сергіївною винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме внесено виправлення у зазначенні статті Закону України «Про виконавче провадження» до документу Постанова про накладення штрафу від 23.01.2024, шляхом «Керуючись статтями 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду та законної вимоги державного виконавця накласти на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. на користь держави».

05.07.2024 в межах виконавчого провадження № 73743774 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анною Сергіївною винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме внесено виправлення у зазначенні статті Закону України «Про виконавче провадження» до документу Постанова про накладення штрафу від 07.02.2024, шляхом «Керуючись статтями 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду та законної вимоги державного виконавця накласти на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн. на користь держави».

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем 2 постанов від 05.07.2024 про виправлення помилки у процесуальному документі в межах виконавчого провадження № 73743774, позивач звернувся з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

V. Оцінка суду.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, що встановлює умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, (далі - Закон № 1404-VIII/в редакції на день виникнення спірних правовідносин з винесення оскаржуваних постанов).

За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Засади виконавчого провадження передбачені частиною першою статті 2 Закону № 1404-VIII, зокрема виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік рішень та виконавчі документи, що підлягають примусовому виконанню, до яких відповідно до пункту 2 частини першої указаної норми віднесено, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В силу вимог частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною шостою вказаної статті встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Матеріалами справи встановлено, що за заявою стягувача ( ОСОБА_2 ) відповідачем 2 відкрито виконавче провадження № 73743774 з виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2023 про зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності батька.

Так, п. 1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 73743774 зазначено: зобов`язати ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності батька.

Пунктом другим даної постанови зазначено: Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Отже, постанова відповідача 2 відповідає вимогам ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що матеріали справи місять копію матеріалів виконавчого провадження № 73743774.

Так, з наданої копії матеріалів виконавчого провадження № 73743774, судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що постановами відповідача 2 від 23.01.2024 та 07.02.2024 до позивача застосовано штраф за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця у розмірі 1 700, 00 грн. та у розмірі 3 400, 00 грн. відповідно.

Суд зазначає, що вказані постанови відповідача було винесено керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому, як встановлено матеріалами справи, 05.07.2024 в межах виконавчого провадження № 73743774 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономаренко Анною Сергіївною винесено постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме: постанові про накладення штрафу від 23.01.2024 та постанові про накладення штрафу від 07.02.2024.

Зокрема, постановами відповідача 2 було внесено виправлення допущеної помилки виконавця у зазначенні статті Закону України «Про виконавче провадження», а саме «Керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» замінено на «Керуючись статтями 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач вважає таке виправлення протиправним та таким, що здійснено не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки призвело до зміни порядку вчинення виконавчих дій за відсутності відповідної постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Суд зазначає, положеннями статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), передбачено, у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження

У випадках встановлення нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами такі дані заповнюються автоматизованою системою на підставі відповідних відповідей.

Отже, перелік підстав для внесення змін (доповнення) реєстраційних даних передбачено пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5).

Тобто, аналіз вказаних вище норм чинного законодавства свідчить про те, що виконавець уповноважений виносити постанову про зміну або доповнення реєстраційних даних в автоматизованій системі, але у визначених та конкретних випадках, перелік яких є вичерпним, а саме: встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції.

Інших підстав для винесення постанови про зміну реєстраційних даних в автоматизованій системі - не передбачено.

Як було зазначено вище, оскаржуваними постановами, відповідачем 2 було виправлено допущену помилки виконавця у зазначенні статті Закону України «Про виконавче провадження», а саме «Керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» замінено на «Керуючись статтями 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва про забезпечення позову від 07.12.2023 у справі 759/11905/23 (провадження 2-з/759/194/23) зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи та неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності батька.

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2024 року за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року про забезпечення позову ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року про забезпечення позову змінити, встановивши місце безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_2 з малолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності батька - ОСОБА_1 за встановленим судом першої інстанції графіком протягом перших двох календарних місяців з дня ухвалення цієї постанови апеляційної інстанції в публічних місцях (місцях загального користування, таких як, але не виключно, парки, сквери, площі, розважальні заклади, торгівельні центри, тощо) за вибором ОСОБА_2 в місці, наближеному до місця проживання дитини.

Беручи до уваги вказані вище рішення суду, суд приходить до висновку, що ними встановлено порядок побачення з дитиною, тобто це рішення про встановлення побачення з дитиною, а не про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, передбачено ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до статті ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

При цьому, статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, передбачено ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Судом з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідачем 2 під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 737437774 направлялася на адресу боржника вимога виконавця від 18.01.2024, якою вимагалося привести 20.01.2024 та 21.04.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за визначеною адресою для спілкування з матірю.

20 та 21 січня 2024 державним виконавцем складено Акти, якими встановлено, що боржником (позивачем) вимогу державного виконавця не виконано.

23.01.2024 відповідачем 2 на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду та вимоги державного виконавця накладено штраф у розмірі 1 700, 00 грн.

Також судом встановлено, що відповідачем 2 під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 737437774 направлялася на адресу боржника вимога виконавця від 01.02.2024, якою вимагалося привести 03.02.2024 та 04.02.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за визначеною адресою для спілкування з матірю.

03 та 04 лютого 2024 державним виконавцем складено Акти, якими встановлено, що боржником (позивачем) вимогу державного виконавця не виконано.

07.02.2024 відповідачем 2 на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду та вимоги державного виконавця накладено штраф у розмірі 3 400, 00 грн.

Вказане вище свідчить про вчинення відповідачем 2 в межах виконавчого провадження № 737437774 дій у відповідності до вимог статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийняття відповідачем 2 оскаржуваних постанов, шляхом зазначення у постановах про накладення штрафу статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», замість статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» жодним чином не змінює спосіб виконання рішення. Оскаржуваними постановами уточнено лише номер статті за якою здійснюється виконавче провадження.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 січня 2021 року по справі № 905/2135/19 описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, розділових знаках тощо).

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Суд зазначає, що Законом передбачено право виконавця з власної ініціативи виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки.

Отже, суд приходить до висновку, що вказана стаття Закону № 1404-VIII спрямована на надання можливості виконавцю виправити помилки, що викладені у процесуальних документах в рамках виконавчого провадження, які при цьому б не змінювали змісту документу.

Суд зауважує, що постанови про виправлення помилок у процесуальному документі, а саме постанові про накладення штрафу не змінює їх змісту, оскільки їх виправлення у даному випадку не змінює сторін виконавчого провадження, предмету виконання або розміру накладеного штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року по справі №814/758/17.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано належних на допустимих доказів, які б свідчили про порушення його прав та законних інтересів оскаржуваними постановами відповідача 2.

Враховуючи, що виправлення помилок у постановах виконавчого провадження не впливає на права та законні інтереси позивача, на хід виконавчого провадження та не змінює зміст жодної постанови державного виконавця, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.