Справа № 420/1646/25
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №420/1646/25

адміністративне провадження № К/990/41816/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Бевзенка В.М., Стеценка С.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025

у справі № 420/1646/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати рішення № 13 від 24.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області винести нове рішення, яким призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, починаючи з 17.10.2024, зарахувавши періоди роботи з 05.09.1996 по 31.05.1998, з 01.06.1998 по 15.02.2001, з 03.03.2003 по 31.05.2005 та з 28.03.2006 по 06.11.2009 до Списку № 1 в подвійному розмірі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 13 від 24.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, починаючи з 17.10.2024, зарахувавши періоди роботи з 05.09.1996 по 31.05.1998, з 01.06.1998 по 15.02.2001, з 03.03.2003 по 31.05.2005 та з 28.03.2006 по 06.11.2009 до Списку № 1 в подвійному розмірі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Рівненській області подали апеляційні скарги.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 скасовано в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 05.09.1996 по 31.05.1998, з 01.06.1998 по 15.02.2001, з 03.03.2003 по 31.05.2005 до Списку № 1 в подвійному розмірі, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 залишено без змін.

13.10.2025 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подана касаційна скарга.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Виключні випадки, за яких судові рішення у справах незначної складності та інших, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження підлягають касаційному оскарженню передбачають, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Виходячи з приписів пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України, оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Спірні правовідносини були предметом судового контролю, здійсненого судами першої та апеляційної інстанцій, за наслідками якого постановлено судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виключні випадки, за яких можуть бути оскаржені судові рішення у справах незначної складності та інших, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні і належні обґрунтування щодо їх наявності особою, яка подала касаційну скаргу, не наведено.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025 у справі № 420/1646/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Судді

О.П. Стародуб

В.М. Бевзенко

С.Г. Стеценко