Справа № 520/23857/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Шевченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 р. Справа № 520/23857/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025, по справі № 520/23857/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Промкомплект»

до Харківської митници Держмитслужби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП Промкомплект» звернулося до суду із позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № 807000/2024/000377/2 від 31.05.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000444;

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № 807000/2024/000384/2 від 04.06.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000451;

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № 807000/2024/000389/2 від 11.06.2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000461.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці № 807000/2024/000377/2 від 31.05.2024 року, № 807000/2024/000384/2 від 04.06.2024 року, № 807000/2024/000389/2 від 11.06.2024 року.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці № UA807200/2024/000444, №UA 807200/2024/000451 та №UA 807200/2024/000461.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач звернув увагу на те, що позивачем не були надані додаткові документи, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей, щодо ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Оскаржувані картки відмови вичерпали свою дію фактом їх виконання позивачем шляхом здійснення декларування товарів за новими митними деклараціями. Апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки рішення про коригування митної вартості товарів винесені з додержанням вимог Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012. Скаржник вважає, що витрати на послуги адвоката є необґрунтованими, завищеними та не відповідають принципу обґрунтованості та співрозмірності.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «ВП Промкомплект» (код ЄДРПОУ - 39477455, Україна) та TOP ALLIANCE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (NIP , Poland) було укладено договір від 24.05.2024 року та специфікація (додаток №1) від 24.05.2024 на поставку наступного Товару:

З метою митного оформлення вказаних товарів позивачем 31.05.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці подано митну декларацію ЕМД № 24UA94U1 на товар: «IНША СТАЛЬ ЛЕГОВАНА, прутки та бруски без подальшого оброблення пiсля гарячого прокатування... » код товару , що надійшов від TOP ALLIANCE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA 62-800, Kalisz, ul. Zielona, 12, numer REGON: 524940045 NIP:, KRS , Poland на адресу ТОВ «ВП Промкомплект».

На підтвердження митної вартості товару разом з декларацією подано пакет документів: Пакувальний лист (Packing list) № 28052024 від 28.05.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 310881763 від 24.05.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2805 від 28.05.2024; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AT0248303 від 28.05.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 379 від 29.05.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 29.05.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів Б/н від 24.05.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. №1 від 24.05.2024; Договір про надання послуг митного брокера № 12/2020 від 27.04.2020; Договір (контракт) про перевезення № 0707 від 07.07.2023; Інші некласифіковані документи. Лист відправника б/н від 28.05.2024; Інші некласифіковані документи. Сертифікат якості № від 21.05.2024; Копія митної декларації країни відправлення № 24PL335010E0645695 від 28.05.2024.

Митним органом направлено позивачу запит № 469 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № 24UA94U1 від 31.05.2024 та про необхідність надання додаткових документів.

У відповідь на запит 31.05.2024 позивачем було направлено до Харківської митниці лист №3105/2024 з поясненнями щодо формування митної вартості товару за основним методом, а також лист №3105-1/2024 з поясненнями, що інші документи, ніж надані до митного органу, у декларанта відсутні.

31.05.2024 Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000/2024/000377/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000444.

В обґрунтування вказаних рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- наявні митні оформлення подібних (аналогічних) товарів;

- відсутній банківський/платіжний документ, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 5.2 договору від 30.08.2023 №30/08;

- рахунок на оплату транспортних послуг від 29.05.2024 № 379 не містить інформацію, щодо відстані в км. від м. Міkolov (Польща) до кордону України та від кордону України до м. Харків;

- в довідці щодо транспортних послуг від 29.05.2024 № б/н містить інформацію, у тому числі, щодо вартості витрат по перевезенню вантажу за маршрутом м. Міkolov (Польща) - м/п Корчова-Краківець (Україна) у розмірі 23000,00 гри та за маршрутом м/п Корчова-Краківець (Україна) - м. Харків (Україна) у розмірі 47000,00 гривень. З огляду на зазначене вартість перевезення товарів за межами митної території України менша, ніж вартість перевезення товарів на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, Інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товарів;

- ненадання декларантом на розгляд документів (заявки, актів виконаних послуг) зазначених у пункті 6.2.6.3. Договору транспортних послуг від 07.07.2023 № 0707 не дає можливості упевнитись у повноті наданих послуг та їх вартості, які при визначенні митної вартості повинні включатись до ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. Таким чином, декларантом документально не підтверджено повноту включення до ціни, що фактично сплачено за оцінюваний товар, складових митної вартості , визначених пунктом 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України;

- надана експортна декларація № 24РЕ335010Е0645695 без перекладу згідно ст. 254 МКУ;

- в митній декларації країни відправлення № 24РТ335010Е0645695 відсутня інформація щодо вартості товару, та умов поставки.

З метою випуску товару у вільний обіг декларант надіслав до митного органу нову митну декларацію №24UA42U8 та додатково сплатив 91733,76 грн.

Також з метою митного оформлення позивачем 03.06.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці подано митну декларацію ЕМД № 24UA21U8 на товар: «IНША СТАЛЬ ЛЕГОВАНА, прутки та бруски без подальшого оброблення пiсля гарячого прокатування...» код товару , що надійшов від TOP ALLIANCE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA 62-800, Kalisz, ul. Zielona, 12, numer REGON: 524940045 NIP:, KRS , Poland на адресу ТОВ «ВП Промкомплект».

На підтвердження митної вартості товару разом з декларацією подано пакет документів: Пакувальний лист (Packing list) № 28052024-1 від 28.05.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 310881764 від 24.05.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2805/1 від 28.05.2024; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 310881764 від 24.05.2024; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/AT0248305 від 28.05.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 117 від 29.05.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 29.05.2024; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Висновок ДЗІ № 3-3/441 від 31.05.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів Б/н від 24.05.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту). Дод. №1 від 24.05.2024; Договір про надання послуг митного брокера № 12/2020 від 27.04.2020; Договір (контракт) про перевезення № 2005 від 20.05.2024; Інші некласифіковані документи Заявка № 2805PL2 від 28.05.2024; Інші некласифіковані документи Лист відправника б/н 28.05.2024; Інші некласифіковані документи Сертифікат якості № від 22.05.2024; Копія митної декларації країни відправлення № 24PL335010E0648051 від 28.05.2024.

Митним органом направлено позивачу запит № 478 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № 24UA21U8 від 03.06.2024 та про необхідність надання додаткових документів.

У відповідь на запит 04.06.2024 позивачем було направлено до Харківської митниці лист № 0406/2024 з поясненнями щодо формування митної вартості товару за основним методом, а також лист № 0306/2024 від 03.06.2024, в якому зазначив, що додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД №24UA21U8 від 03.06.2024, ніж ті, що були надані разом з ЕМД, відсутні.

04.06.2024 Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000384/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000451.

В обґрунтування вказаних рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- наявні митні оформлення подібних (аналогічних) товарів;

- відсутній банківський/платіжний документ, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»;

- рахунок на оплату транспортних послуг від 29.05.2024 №117 не містить інформацію, щодо відстані в км. від м. Mikolow до кордону України та від кордону України до м. Харків, з огляду на зазначене вартість перевезення товарів за межами митної території України менша, ніж вартість перевезення товарів на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товарів, наданий до митного оформлення експертних висновок від 31.05.2024 № 3-3/441 взято до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів;

- надана експортна декларація № 24PL33501ОЕ0648051 без перекладу згідно ст. 254 МКУ;

- в митній декларації країни відправлення № 24PL335010Е0648051 інформація щодо вартості товару мається розбіжність з вартістю зазначеною у МД (79597 PLN проти 78248,07 PLN), тобто враховані не всі складові митної вартості;

- відсутній договір перевезення (відсутній в базі даних скани);

- відсутній прайс-лист виробника товару;

З метою випуску товару у вільний обіг декларант надіслав до митного органу нову митну декларацію №24UA26U0 та додатково сплатив 83856,15 грн.

Крім того, з метою митного оформлення позивачем 10.06.2024 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці подано митну декларацію ЕМД №24UA70U3 на товар: «IНША СТАЛЬ ЛЕГОВАНА, прутки та бруски без подальшого оброблення пiсля гарячого прокатування...» код товару , що надійшов від TOP ALLIANCE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA 62-800, Kalisz, ul. Zielona, 12, numer REGON: 524940045 NIP:, KRS , Poland на адресу ТОВ «ВП Промкомплект».

На підтвердження митної вартості товару разом з декларацією подано пакет документів: Пакувальний лист (Packing list) № 04062024 від 04.06.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 1/06/2024/E від 24.05.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 0406 від 04.06.2024; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/AT0248318 від 05.06.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 05.06-2185 від 05.06.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 05.06.2024; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Висновок ДЗІ №3-3/441 від 31.05.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів Б/н від 24.05.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. №1 від 24.05.2024; Договір про надання послуг митного брокера № 12/2020 від 27.04.2020; Договір (контракт) про перевезення № 0612 від 06.12.2023; Інші некласифіковані документи Заявка № 0406PL1 від 04.06.2024; Інші некласифіковані документи Лист відправника б/н від 28.05.2024; Інші некласифіковані документи Сертифікат якості № 6 від 22.05.2024; Копія митної декларації країни відправлення № 24PL335010E0676723 від 05.06.2024.

Митним органом направлено позивачу запит № 484 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № 24UA70U3 від 10.06.2024 та про необхідність надання додаткових документів.

У відповідь на повідомлення Харківської митниці позивачем надіслано лист від 11.06.2024 №1106/2024 додатково до листа №1006/24 від 10.06.2024, в якому зазначив, що додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД №24UA70U3 від 10.06.2024 крім тих, що були надані разом з ЕМД, відсутні.

11.06.2024 Харківською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000389/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000461.

В обґрунтування вказаних рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

- наявні митні оформлення подібних (аналогічних) товарів;

- відсутній банківський/платіжний документ, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п.5.2. договору від 30.08.2023 № 30/08;

- рахунок на оплату транспортних послуг від 05.06.2024 № 05.06-2185 не містить інформацію, щодо відстані в км. від м. Mikolow до кордону України та від кордону України до м. Харків, з огляду на зазначене вартість перевезення товарів за межами митної території України менша, ніж вартість перевезення товарів на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товарів.

- наданий до митного оформлення експертних висновок від 31.05.2024 № 3-3/441 взято до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів;

- надана експортна декларація № 24PL335010E0676723 без перекладу згідно ст. 254 МКУ;

- в митній декларації країни відправлення № 24PL335010E0676723 інформація щодо вартості товару мається розбіжність з вартістю зазначеною у МД (81348.23 PEN проти 82673 PEN), тобто враховані не всі складові митної вартості;

- відсутній договір перевезення (відсутній в базі даних скани);

- відсутній прайс-лист виробника товару;

- в гр.44 ЕМД під кодом «9610» зазначено документ Заявка №0406РЕІ, але під зазначеним кодом необхідно заявляти ЕК МД, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів передбачених п.3 ст. 53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості;

- не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

- не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

- не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних та подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані;

- відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

- не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником у зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на навантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України: - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

З метою випуску товару у вільний обіг декларант надіслав до митного органу нову митну декларацію №24UA39U4 та додатково сплатив 86407,72 грн.

Не погодившись із рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів необґрунтовані та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України (далі МК України) декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. ч 2, 3, 5 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 57 МК України при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч .ч. 1-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Колегія суддів зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених уст. 58 МК України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Сумніви митного органу вважаються обґрунтованими, якщо подані декларантом документи містять розбіжності, ознаки підробки або не містять необхідних даних щодо числових складових митної вартості чи відомостей про фактично сплачену (або таку, що підлягає сплаті) ціну товарів.

Митний орган має право перевіряти правильність обчислення митної вартості декларантом, але лише у спосіб, передбачений законом. Зокрема, запит додаткових документів можливий лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих відомостей. Такі сумніви можуть бути спричинені неповнотою документів, невідповідністю відомостей у них результатам митного огляду або розбіжностями в характеристиках товарів.

Отже, додаткові документи можуть бути витребувані лише у випадку, коли існує обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості. При цьому наявність таких обставин має бути належним чином доведена. Якщо митний орган встановлює відсутність достатніх відомостей, він повинен зазначити, які саме складові митної вартості залишилися непідтвердженими, чому подані документи не дозволяють встановити відповідні дані, а також які документи необхідні для підтвердження тих чи інших показників.

Колегія суддів зазначає, що наявність таких обставин має бути належним чином обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. У разі встановлення відсутності достатніх відомостей митний орган зобов`язаний зазначити, які саме складові митної вартості товару залишилися непідтвердженими, з яких причин подані декларантом документи не дають змоги визначити ці складові, а також вказати, які саме документи необхідні для підтвердження тих чи інших показників.

Перед прийняттям оскаржуваних рішень, після отримання ЕМД, поданих позивачем до митного органу, управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД було направлено декларанту низку повідомлень з вимогою надати пояснення та додаткову інформацію у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. У відповідь на зазначені запити позивач листами повідомив Харківську митницю про те, що підприємством подано до митного органу всі можливі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД.

Крім того, позивач зазначив, що разом із ЕМД були надані всі необхідні та наявні документи як із основного переліку, передбаченого ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, так і додаткові документи відповідно до ч. ч. 3, 4 зазначеної статті, які повністю підтверджують правильність визначення митної вартості товару декларантом.

Водночас, надання декларантом додаткових документів має забезпечити можливість митного органу визначити митну вартість товарів. Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 та частини 2 статті 256 Митного кодексу України, виконання вимог органу доходів і зборів щодо подання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів. При цьому митний орган повинен аналізувати лише ті документи та відомості, які безпосередньо впливають на формування митної вартості.

У ході судового розгляду встановлено, що з переліку витребуваних митним органом документів неможливо встановити, які саме недоліки в поданих декларантом документах стали підставою для відмови у погодженні заявленої митної вартості, а також яким чином ці недоліки могли бути усунуті.

При цьому сам факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, без належного обґрунтування неможливості визначення митної вартості за першим методом, не може вважатися достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Судовим розглядом встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів.

Отже, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в розрізі висновків митного органу, що покладені в основу оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Стосовно доводів відповідача щодо відсутній банківський/платіжний документ, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 5.2 договору від 30.08.2023 №30/08, колегія суддів суд зазначає, що на момент подання документів для митного оформлення ТОВ «ВП Промкомплект» ще не здійснило оплату за товар у зв`язку з відстроченням платежу.

В подальшому, 19.06.2024 року ТОВ «ВП Промкомплект» сплатило компанії TOP ALLIANCE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA суму 83114,52 злотих за поставлений товар згідно з рахунком-фактурою №10881763, у сумі 78248,07 злотих за поставлений товар відповідно до рахунку-фактури №310881764, у сумі 81348,23 злотих за поставлений товар згідно з рахунком-фактурою № 1/06/2024/Е за договором поставки від 24.05.2024.

Щодо доводів митного в частині недоліків наданих рахунків на оплату транспортних послуг від 29.05.2024 № 379, від 29.05.2024 № 117, 05.06.2024 № 05.06-2185, які не містять інформацію щодо відстані в км. від м. Mikolow до кордону України та від кордону України до м. Харків, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України такий документ як рахунок на оплату транспортних послуг, не належить до переліку обов`язкових документів, що підтверджують митну вартість товарів.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, що підтверджують митну вартість, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, рахунки на оплату транспортних послуг та рахунки-фактури №117 від 29.05.2024 відповідають вимогам законодавства та є належними доказами для підтвердження митної вартості товару.

Стосовно підтвердження витрат на транспортні послуги слід зазначити наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що перевезення товару здійснювалося на підставі окремого договору №0707 від 07.07.2023 року. Організація транспортування та оплата перевезення за маршрутом з м. Mikoіуw (Польща) до м. Харків (Україна) здійснювалися за рахунок покупця.

Згідно з п. 6.4 договору транспортного експедирування №0707 від 07.07.2023 строк оплати становить 7 робочих днів з моменту отримання рахунку замовником.

За надані транспортно-експедиційні послуги експедитор виставив рахунок-фактуру №379 від 29.05.2024 року на суму 70000,00 грн., №117 від 29.05.2024 року на суму 70000,00 грн., №05.06-2185/2 від 05.06.2024 року на суму 70000,00 грн.

Відповідно, на момент витребування митницею підтвердження оплати у декларанта ще не настало зобов`язання зі сплати вартості послуг.

В подальшому позивачем здійснено оплату за надані транспортні послуги: 03.07.2024 за рахунком №379 від 29.05.2024 року у розмірі 70000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №1894 від 03.07.2024, 12.06.2024 року за рахунком-фактурою № 05.06-2185/2 від 05.06.2024 року у сумі 70000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 1510 від 12.06.2024,

Щодо зауваження митного органу, що відсутність заявок та актів виконаних робіт, передбачених п. 6.2.6.3 договору транспортного експедирування №0707 від 07.07.2023 року, не дає можливості перевірити повноту наданих послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що на момент подання документів до митного оформлення акт надання послуг ще не був оформлений.

03.06.2024 року ТОВ «ВП Промкомплект» уклало акт надання послуг №379 на суму 70 000,00 грн, який згодом було подано до митного органу.

Також декларант надав заявку №2805PL1 від 28.05.2024 року.

Стосовно доводу митного органу, що в довідці про транспортні витрати від 29.05.2024 року №б/н зазначено вартість перевезення за маршрутом з м. Mikoіуw (Польща) до м/п Корчова-Краківець (Україна) у розмірі 23 000,00 грн та за маршрутом з м/п Корчова-Краківець до м. Харків зазначено 47 000,00 грн, у зв`язку з чим митниця висловила сумнів у достовірності такого розподілу через меншу вартість закордонного перевезення, колегія суддів зазначає наступне.

Стороною позивача зазначено, що експедитор, який надавав транспортні послуги відповідно до договору №0707 від 07.07.2023 року, самостійно визначив вартість своїх послуг, а ТОВ «ВП Промкомплект» не мало можливості впливати на формування вартості перевезення вантажу за маршрутом.

Крім того, встановлено, що перевезення товару здійснювалося також на підставі окремого договору перевезення вантажу № 0612 від 06.12.2023 року. Організація транспортування з м. Mikoіуw (Польща) до м. Харків (Україна) та оплата транспортних послуг проводилися за рахунок покупця.

Відповідно до умов договору, порядок та строки оплати погоджуються сторонами у кожній окремій заявці на перевезення. На виконання зазначеного договору перевізник виставив рахунок-фактуру за транспортні послуги № 05.06-2185/2 від 05.06.2024 року на суму 70 000,00 гривень.

До митного оформлення декларантом було подано договір перевезення вантажу № 0612 від 06.12.2023 року, довідку про транспортні витрати № б/н від 05.06.2024 року, а також рахунок-фактуру № 05.06-2185/2 від 05.06.2024 року, що підтверджують фактичні витрати на транспортування товару та відповідають вимогам ст. 53 Митного кодексу України.

При цьому, законодавчо не визначено яким саме документом має обов`язково підтверджуватись розмір витрат на перевезення, з огляду на що підстав вважати надані позивачем документи неналежним доказом вартості транспортних послуг відсутні.

Щодо посилань митного органу на ненадання декларантом інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари слід вказати, що такі вимоги є безпідставними, оскільки позивачем визначено ціну товару за першим методом за ціною договору.

Стосовно доводів відповідача про відсутність прайс-листа виробника товару, колегія суддів зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено перелік обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутні такі документи як прайс-лист.

При цьому, до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.

Слід вказати, що за умовами контракту від 24.05.2024 ціна за одиницю товару узгоджується специфікацією, а не прайс-листами.

Прайс-лист (прейскурант) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Вказаний документ не є обов`язковими документами для підтвердження заявленої митної вартості товару, а отже особливості його оформлення, на які посилається відповідач, не свідчать про недостовірність заявлених декларантом відомостей, у зв`язку з чим наявність, відсутність чи будь-які недоліки такого документу, як прайс лист, не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про коригування митної вартості.

Аналогічні висновки щодо оцінки прайс-листа, як документа, який підтверджує митну вартість товарів, сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 28.02.2024 № 815/1460/18.

Стосовно висновків митного органу щодо недоліків наданих позивачем експортних декларацій, митних декларацій країни відправлення, колегія суддів зазначає, що зазначені документи не є обов`язковими для підтвердження заявленої митної вартості товару в силу ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення відноситься до переліку додаткових документів, надання яких може мати місце у випадку не підтвердження декларантом заявленої митної вартості документами, наведеними у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Отже, є необґрунтованими посилання митного органу на недоліки наданих позивачем експортних декларацій, митних декларацій країни відправлення.

Водночас, судовим розглядом встановлено, що у документі «підтвердження експорту», який додано до митній декларації країни відправлення № 24PL335010E0648051, вказано наступні значення: Умова поставки: FCA Mikolow, Вартість 78248,07 PLN. ТОВ "ВП ПРОМКОМПЛЕКТ" запросило цей документ у ТОР ALLIANCE Sp.z о.о. та зробило переклад документу «підтвердження експорту», який було додано до митної декларації країни відправлення №24PL335010E0648051. Вартість 79597,00 PL є статистичною вартістю.

У документі «підтвердження експорту» який додається до митній декларації країни відправлення № 24PL335010E0645695 вказано наступні значення: Умова поставки: FCA Mikolow, вартість 83114,52 PL. ТОВ "ВП ПРОМКОМПЛЕКТ" запросило цей документ у ТОР ALLIANCE Sp.z о.о. та зробило переклад документі «підтвердження експорту», який було додано до митної декларації країни відправлення № 24PL335010Е0645695.

У документі «підтвердження експорту» який додається до митній декларації країни відправлення №24PL335010E0676723 вказано наступні значення: Умова поставки: FCA Mikolow, Вартість 81348,23 PLN. ТОВ "ВП ПРОМКОМПЛЕКТ" запросило цей документ у ТОР ALLIANCE Sp.z о.о. та зробило переклад документу «підтвердження експорту», який було додано до митної декларації країни відправлення № 24PL335010E0676723. А Вартість 82673 PLN є статистичною вартістю.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення митних декларацій (INSTRUKCJA WYPELNIANIA ZGLOSZEN CELNYCH), яка діє в РП (https://puesc.gov.pl/instrakcja-wypelniania-zgloszen- celnych/czesc-ii/2.1), статистична вартість означає приблизну теоретичну вартість товарів у час і в місці, де вони залишають територію держави-члена, де вони перебували на момент випуску в митну процедуру («Держава-член-експортер»), Таким чином, статистична вартість включає (внутрішню) вартість товарів і витрати на транспортування та страхування, понесені або розраховані від пункту відправлення транспорту до пункту виїзду з цієї держави-члена.

Тому статистична вартість товару може не співпадати із фактичною вартістю товару.

Про вказане декларант повідомляв митний орган листами від 30.07.2024, від 31.07.2024, копії яких містяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваних рішень.

Щодо посилання митного органу на відомості з бази даних АСМО «Інспектор», та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України (ЄАІС), з урахуванням митних оформлень аналогічних товарів з вартістю вище ніж заявлено декларантом, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у спірних рішеннях зазначено лише номери та дати митних декларацій, які стали джерелом для коригування митної вартості товарів, однак відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товару, відсутнє її коригування, не зазначено фактів, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості, тощо.

Втім, суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, а тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Крім того, колегія суддів зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим оскаржувані рішення відповідача є неправомірними та підлягають скасуванню.

З огляду на встановлені у справі обставини, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 КАС України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Судовим розглядом встановлено, що між адвокатом Івановим В.І. та ТОВ "ВП Промкомплект" було укладено договір про надання правової допомоги від 31 травня 2024 року, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені Сторонами.

Додатковою угодою від 31.05.2024 року визначено, що вартість послуг адвоката по досудовому порядку оскарження та судовому оскарженню (суд 1 інстанції) складає 10000,00 грн. за кожне оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару.

Актом надання правничої допомоги №1193938 від 20.10.2024 підтверджено, що вартість послуг адвоката в межах розгляду даної справи становила 30000,00 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Відповідач в апеляційній скарзі заперечував щодо відшкодування за його рахунок суми понесених витрат на правничу допомогу, оскільки сума 10000,00 грн. є необґрунтованою, завищеною та не відповідає принципу обґрунтованості та співрозмірності.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання зазначених процесуальних документів критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів доходить висновку, що визначений судом першої інстанції розмір на рівні 10000,00 грн. є співмірним розміром витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. належним чином обґрунтовані та, як вірно зазначено судом першої інстанції, підлягають стягненню на користь позивача.

Доводи відповідача про те, що заявлені позивачем витрати не є не співмірними зі складністю справи, обсягом робіт та витраченим часом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки апеляційна скарга не містять доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в частині вищезазначених витрат у зазначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягненню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі № 520/23857/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло