Справа № 520/4163/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року Справа № 520/4163/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить: - визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 з розрахунку 100000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 04.07.2024 по 17.07.2024, 23.07.2024 по 13.08.2024; - зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 04.07.2024 по 17.07.2024, 23.07.2024 по 13.08.2024.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він був мобілізований до Збройних Сил України і отримав поранення, у зв`язку з яким перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я. За час перебування на лікуванні він має право на отримання додаткової винагороди, втім відповідач її безпідставно не виплатив. Просить позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що згідно з пункту 1-2 Постанови № 168 нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень передбачене за таких умов: а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Щодо періодів перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 04.07.2024 по 17.07.2024 та з 23.07.2024 по 13.08.2024, згідно довідки військово-лікарської № 6030 від 29.10.2024, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Н52.2 Зниження гостроти зору до 0,3 на кожне око внаслідок складного короткозорого астигматизму ступенем 0,5Д, при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії ступенем 1,0Д і гостроті зору 1,0 з корекцією на кожне око. М54.1 Хронічний вертеброгенний шийний, попереково-крижовий радикуліт, фаза нестійкої ремісії з незначним порушенням функцій. К29 Хронічний гастродуоденіт, ремісія. К86.1 Хронічний панкреатит, ремісія. К76.0 Гепатоз. 184 Хронічний геморой ІІ ст. кваліфікується як «захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби». Звертаю увагу, що норми Постанови № 168 передбачають підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. протягом строку перебування на стаціонарному лікування лише у зв`язку із отримання поранення (контузії, травми чи каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а не у зв`язку із захворюванням. Відповідно до Положення № 402 поранення та захворювання є відмінними поняттями. Оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, а не пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), то вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Позивач подано до суду відповідь на відзив. Наводить аргументи про те, що ОСОБА_1 за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме під час виконання бойових завдань у складі 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , на території України, отримав травми в результаті ураження саморобним вибуховим пристроєм противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту. Що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 693/8436 від 23.04.2024. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 693/8436 від 23.04.2024 він 22.03.2024 отримав цефалгічний синдром, тінітус, вертеброгенна люмбалгія праворуч, забій поперекового відділу хребта, больовий міотонічний синдром, інгаляційне подразнення верхніх дихальних шляхів невідомою речовиною при безпосередній участі у бойових діях під час захисту Батьківщини. Просить позов задовольнити.

Ухвалами суду від 03.03.2025 та 18.03.2025 адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків, які викладені у мотивувальній частині цих ухвал.

Ухвалою суду від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, позивач з 26.01.2023 до 16.11.2024 проходив військову службу у відповідача, що підтверджено копіями витягів з наказів від 26.01.2023 № 29 та від 16.11.2024 № 370.

Відповідно до довідки відповідача про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 693/8436 від 23.04.2024 він 22.03.2024 отримав цефалгічний синдром, тінітус, вертеброгенна люмбалгія праворуч, забій поперекового відділу хребта, больовий міотонічний синдром, інгаляційне подразнення верхніх дихальних шляхів невідомою речовиною при безпосередній участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.

В результаті отриманих травм позивач проходив стаціонарне лікування у медичних закладах.

У КНП «Полтавській центральній районній клінічній лікарні Полтавської міської ради» з 04.07.2024 по 17.07.2024, у зв`язку з вертеброгенна торокалгія, правобічна люмбоішіалгія, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, що підтверджено випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3090 від 17.07.2024. Дані обставини також підтверджено витягом із наказу командира військової частин від 05.07.2024 № 203 про вибуття з району зосередження до КП «Центральної районної клінічної лікарні», м. Полтава; витягом із наказу командира військової частин від 18.07.2024 № 203 про прибуття в район зосередження з КП «Центральної районної клінічної лікарні», м. Полтава.

У КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради з 23.07.2024 по 13.08.2024, у зв`язку з хр. вертеброгенною радикулопатією та F43.2, що підтверджено випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1341, Дані обставини також підтверджено витягом із наказу командира військової частин від 24.07.2024 № 229 про вибуття з району зосередження до КП «Обласний клінічний шпиталь для ветеранів», Кременчук; витягом із наказу командира військової частин від 15.08.2024 № 256 про прибуття в район зосередження з КП «Обласний клінічний шпиталь для ветеранів», Кременчук.

Військова частина НОМЕР_1 не провела в повному обсязі нарахування та виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць за оспорювані періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмами, отриманими при захисті Батьківщини.

Представником позивача направлено адвокатський запит про надання довідки про нараховане грошове забезпечення.

07.12.2024 від військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь про погодження виплати додаткової винагороди на один період, попри те, за оспорювані періоди у виплаті додаткової винагороди відмовлено.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати йому у збільшеному розмірі винагороди згідно з постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у спірний період, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі також «Закон №2011-ХІІ»; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24 лютого 2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 7 листопада 2022 року, №58/2023 від 6 лютого 2023 року, від 1 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 6 листопада 2023 року №734/2023, від 5 лютого 2024 року №49/2024.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року №217 і від 22 березня 2022 року №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

До Постанови №168 1 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України прийняв рішення окреме доручення від 23 червня 2022 року №912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року №402 (далі «Положення №402»), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд указує, що додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їхнього здійснення.

Також у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення №402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, що обов`язково містить:

військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;

інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;

обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);

підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.

Суд повторно відмічає, що за фактом поранення позивача відповідачем було видано позивачу довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.04.2024 №693/8436 згідно якої встановлено, що травмування отримане позивачем під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій.

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням встановлено судом із медичних документів та витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі, відповідно до постанови №168, оскільки умови, передбачені нормами Постанови №168, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, позивачем дотримані та підтверджуються матеріалами справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2025 у справі №380/27432/23.

Щодо доводів відповідача про те, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 04.07.2024 по 17.07.2024 та з 23.07.2024 по 13.08.2024, згідно довідки військово-лікарської № 6030 від 29.10.2024, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Н52.2 Зниження гостроти зору до 0,3 на кожне око внаслідок складного короткозорого астигматизму ступенем 0,5Д, при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії ступенем 1,0Д і гостроті зору 1,0 з корекцією на кожне око. М54.1 Хронічний вертеброгенний шийний, попереково-крижовий радикуліт, фаза нестійкої ремісії з незначним порушенням функцій. К29 Хронічний гастродуоденіт, ремісія. К86.1 Хронічний панкреатит, ремісія. К76.0 Гепатоз. 184 Хронічний геморой ІІ ст. кваліфікується як «захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби», суд відмічає наступне.

Відповідно до п. 12 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ від 07 червня 2018 року № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року №402 (далі «Положення №402»), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

Суд повторно зазначає, що довідка про обставини травми складена військовою частиною НОМЕР_1 містить інформацію про обставини отримання позивачем поранення за безпосередньої участі останнього у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання у зоні бойових дій.

Відповідач посилається на відсутність у довідці ВЛК від 29.10.2024 інформації про зв`язок поранення із захистом Батьківщини. Проте суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки п. 12 Розділу XXXIV Порядку чітко зазначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про обставини травми, виданої командиром військової частини, де перебував у відряджені позивач а не довідка ВЛК військової частини НОМЕР_2 .

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати позивачу пропорційна часу перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи, додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 21.02.2023 по 11.08.2023, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванн, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про задоволення позову.

Щодо клопотання відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом, суд відмічає, що ухвалою суду від 01.04.2025 клопотання позивача про поновлення процесуального строку задоволено, а будь-яких інших об`єктивних підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду після відкриття провадження у справі та спростували висновки суду, що стали підставою для поновлення строку звернення до суду відповідачем не подано.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що факт пропуску строку звернення до суду не доведено відповідачем належними та допустимими доказами.

Підстави для залишення позову без розгляду, передбачені частиною 3 статті 123 та пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України, відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України розподілу судових ви трат не здійснюється, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у період з 04.07.2024 до 17.07.2024, з 23.07.2024 до 13.08.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у період з 04.07.2024 до 17.07.2024, з 23.07.2024 до 13.08.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 30.10.2025.

Суддя М. І. Садова