Справа № 160/25284/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про припинення мені житлової субсидії;
- зобов`язати відповідача відновити моє право на отримання житлової субсидії з лютого 2025 року та на наступні періоди;
- зобов`язати відповідача скасувати рішення про повернення надміру виплаченої житлової субсидії в сумі 3186,68 грн.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача про припинення виплати позивачу житлової субсидії. Стверджує, що перебування за кордоном в умовах воєнного стану не є підставою для припинення надання субсидії.
21 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та вказує, що за результатами перевірки отримано відомості, що за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України особа із складу домогосподарства ОСОБА_1 на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії без звернення, перебувала за кордоном понад 60 днів.
У відповідності до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Положення про порядок призначення житлових субсидій затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (далі Положення).
Згідно п. 1 Положення воно визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:
- щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;
- щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;
- житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік протягом одного опалювального сезону.
Відповідно до п. 2 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.
Підпунктом 3 п. 14 Положення встановлено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
- у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді, зокрема:
- такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому - одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб в період перебування їх за кордоном не розраховуються.
За п. 90 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 р. включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 р. - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо:
- про перебування за кордоном особи із складу домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства сукупно більш як 60 днів.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що єдиною підставою для припинення надання позивачу субсидії визначено її перебування за кордоном, що позивач не заперечувала.
Водночас, пп. 3 п. 14 Положення передбачає виключення з відповідного правила поведінки: до 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указами Президента України дія воєнного стану продовжена дотепер.
Отже, спірні правовідносини повністю виникли та тривали в період дії воєнного стану, який триває і на дату ухвалення цього рішення.
Як наслідок, перебування позивача за кордоном в цей період не могло бути підставою для припинення надання їй субсидії.
Тотожне правозастосування здійснене Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 14.10.2025 року у справі №520/3796/25.
Суд звертає увагу на те, що ухвалою суду про відкриття провадження витребувано у відповідача, зокрема:
- пояснення щодо строку перебування ОСОБА_1 за кордоном, в т.ч. конкретно вказати таку тривалість та порядок її обчислення, зокрема, відомості про врахуванням або неврахування положень абз. 5 пп. 3 п. 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій та підстави відповідного способу обчислення.
Також посилання на цю норму права було єдиною підставою позову позивача та головним аргументом під час його намагання врегулювати спір в досудовому порядку.
Проте, ані на запити позивача, ані на вимогу суду, ані попри загальний обов`язок відповідача згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України довести правомірність своїх дій, відповідач жодним чином не відреагував на посилання на вказану норму права, натомість здійснив правозастосування щодо позивача, за змістом якого цієї норми права не існує. Така поведінка є порушенням принципу законності та є протиправною.
Додатково суд зауважує, що при відкритті провадження у відповідача витребувано також:
- засвідчену належним чином копію рішення про припинення надання житлової субсидії ОСОБА_1 , а також усі відомості про прийняття такого рішення (дата, суб`єкт прийняття, підстави прийняття).
Аналіз п. 119 Положення дає підстави стверджувати, що порядок призначення та припинення надання житлової субсидії здійснюється лише на підставі прийнятого уповноваженим органом рішення, форма та зміст якого повинні відповідати вимогам Положення № 848, а підставою для припинення раніше призначеної житлової субсидії може бути не повідомлення уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.
Оскільки відповідачем таке рішення не приймалось, тому дії відповідача щодо припинення виплати субсидії не відповідають вимогам пункту 119 Положення, а отже є протиправними.
В даній справі відповідач також ані попри вимоги ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, ані попри вимогу суду так і не надав відповідне рішення, натомість повністю проігнорував свої обов`язки та вимогу суду.
Також суд звертає увагу на те, що довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 11.07.2023 року у справі №813/2901/18.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.01.2023 року у справі №520/6006/21.
У спорах правомірності рішень чи діянь тягар доказування покладається саме на суб`єкта владних повноважень, а не на позивача.
Суд зауважує, що поведінка відповідача в даній справі має характер протиправних дій щодо припинення надання житлової субсидії.
Також суд підкреслює, що докази існування рішення про повернення надміру виплаченої субсидії відсутні, натомість висновок про протиправність припинення надання субсидії та зобов`язання її відновити з дати в минулому за змістом вже передбачає, що в період, з якого припинено надання субсидії не виникло жодних переплат, оскільки субсидія, як встановив суд, надавалася правомірно.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 03.09.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення надання ОСОБА_1 з 01.02.2025 року житлової субсидії згідно Положення про порядок призначення житлових субсидій затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити надання ОСОБА_1 з 01.02.2025 року житлової субсидії згідно Положення про порядок призначення житлових субсидій затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко