Справа № 160/13445/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Лисенко Н.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Пащенко В.І.,
представника відповідача - Армашовій І.М.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог), в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати накази Дніпропетровської обласної прокуратури за № 735-к від 17.04.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення», за № 825-к від 29.04.2024, а також за № 1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів»;
- поновити ОСОБА_1 у Дніпропетровській обласній прокуратурі та в органах прокуратури на посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області з 02.05.2024;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Дніпропетровської обласної прокуратури за № 735-к від 17.04.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення», керуючись пунктом 8 частини першої, частиною другою статті 11, пунктом 2 частини другої статті 41, пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру», було звільнено заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за неналежне виконання службових обов`язків; вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 1, 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру») у перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності, на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 03.04.2024 № 50дп-24. Наказом Дніпропетровської обласної прокуратури за № 825-к від 29.04.2024 визначено вважати заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 звільненим з посади в органах прокуратури з 29.04.2024. Наказом Дніпропетровської обласної прокуратури за № 735-к від 17.04.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення» було наказано звільнити позивача з адміністративної посади посади заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області згідно, при цьому даним оскаржуваним наказом ані у описово-мотивувальній частині, ані у резолютивній частині, не вказано про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури. В той же час, сам факт звільнення є наслідком застосування дисциплінарного стягнення, а не самостійною обставиною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
26.07.2024 відповідачем до матеріалів справи долучено наказ від 24.06.2024 № 1395к про зміни до наказів №735к від 17.04.2024 та №825к від 29.04.2024.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та задоволено клопотання позивача про витребування від відповідача довідки про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача.
Розгляд справи відкладено на 10.07.2025 на 11:00.
10.07.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі та витребувані протокольною ухвалою суду від 24.06.2025 докази, а саме: довідка про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача.
10.07.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження.
Розгляд справи призначено на 14.07.2025 о 15:00.
11.07.2025 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій просив поновити позивачу строк на оскарження наказу № 1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів», а позовні вимоги викласти в наступній редакції:
«- визнати протиправними та скасувати накази Дніпропетровської обласної прокуратури за № 735-к від 17.04.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення», за № 825-к від 29.04.2024, а також за № 1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів»;
- поновити ОСОБА_1 у Дніпропетровській обласній прокуратурі та в органах прокуратури на посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області з 02.05.2024;
14.07.2025 від відповідача надійшли заперечення на заяву про зміну предмета позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про зміну предмета позову в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Дніпропетровської обласної прокуратури № 1395к від 24.06.2024.
Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про зміну предмета позову в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Дніпропетровської обласної прокуратури за № 1395к від 24.06.2024.
Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням цієї заяви.
Розгляд справи по суті призначено на 07.08.2025 о 13:00.
25.07.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
04.08.2025 від позивача надійшла, в якій позивач підтримав клопотання відповідача про зупинення провадження.
21.10.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи.
21.10.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження та про відкладення розгляду справи.
В судовому засіданні 21.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та оголосив перерву для ухвалення судового рішення та повідомив сторін, що оголошення вступної та резолютивної частини рішення відбудеться 31.10.2025 об 11:00 год.
В судовому засіданні 31.10.2025 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Заслухавши пояснення позивача та представників позивача та відповідача у судовому засіданні, дослідивши доводи наведені в обгрунтування позицій сторін, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 з 01.02.2011 по 01.05.2024 проходив службу в органах прокуратури України на різних посадах та, зокрема, з 07.06.2021 по 01.05.2024 по посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області.
Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №50дп-24 від 03.04.2024 вирішено притягнути заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

17.04.2024 керівником Дніпропетровської обласної прокуратури прийнято наказ №735к «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким наказано звільнити заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за неналежне виконання службових обов`язків; вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 1, 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру») у перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності. Підстава: рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 03 квітня 2024 року №50дп-24.

29.04.2024 керівником Дніпропетровської обласної прокуратури прийнято наказ №825к, яким наказано вважати заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 звільненим з посади в органах прокуратури з 29.04.2024. Підстава: рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 03 квітня 2024 року №50дп-24, наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 17.04.2024 №735к, роздруківки електронних листків непрацездатності від 13.04.2024 №22249129-1, від 20 квітня 2024 року №22402619-1.

Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів» наказано внести зміни до наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 17 квітня 2024 року №735к про звільнення заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури:

1.1. Слова «у перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності» замінити словами «у перший робочий день після закінчення щорічної відпустки».

1.2. В іншій частині наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 17 квітня 2024 року №735к залишити без змін.

Також внесено зміни до наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 29 квітня 2024 року №825к про визначення дати звільнення ОСОБА_2 :

- слова та цифри «з 29 квітня 2024 року» замінити словами та цифрами «з 01 травня 2024 року».

Підстава: рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 03 квітня 2024 року № 50дп-24, наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 28 березня 2024 року №597к, роздруківки електронних листків непрацездатності від 08 квітня 2024 року №22142256-1, від 13 квітня 2024 року №22249129-1, від 20 квітня 2024 року №22402619-1.

Прийняття вказаних наказів обумовили звернення позивача до суду з цим позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України також визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

Цим же Законом врегульовано порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора.

Згідно із статтями 44, 73, 77 Закону № 1697-VII за Комісією закріплені повноваження здійснювати дисциплінарне провадження стосовно прокурора.

Відповідно до частин першої та другої статті 45 цього Закону дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Зі змісту Закону № 1697-VII можна встановити, що дисциплінарне провадження включає такі етапи: 1) відкриття дисциплінарного провадження; 2) проведення перевірки дисциплінарної скарги; 3) розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; 4) прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора; 5) оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження; 6) застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.

Згідно із частиною першою статті 43 Закону № 1697-VII, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Відповідно до частин четвертої та десятої статті 46 Закону № 1697-VII, після відкриття дисциплінарного провадження член органу проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Член органу за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Частиною першою статті 47 Закону № 1697-VII передбачено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні органу. На засідання запрошуються особа, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце засідання органу має бути надіслано не пізніше як за десять днів до дня проведення засідання.

Згідно із частиною третьою цієї статті висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини не явки; 3) не з`явився на засідання повторно. Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає орган.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні органу заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п`ята статті 47 Закону № 1697-VII).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Комісії подавати заяву про його відвід (частина шоста статті 47 Закону № 1697-VII).

Рішення в дисциплінарному провадженні органом приймає більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення органом за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (частина перша статті 48 Закону № 1697- VII).

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя вказаної статті).

Види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора за вчинення ним дисциплінарного проступку, закріплені в частині першій статті 49 Закону № 1697-VII. До таких стягнень належать: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Застосування до прокурора дисциплінарного стягнення відповідно до статей 9 та 11 Закону № 1697-VII здійснюється Генеральним прокурором та керівниками обласних прокуратур на підставі рішення КДКП.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора також регламентується Положенням про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийнятий 27 квітня 2017 року всеукраїнською конференцією прокурорів (далі - Положення КДКП).

За правилами пунктів 61-63 Положення КДКП комісія має право прийняти рішення, якщо на її засіданні присутні не менше дев`яти членів.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу Комісії, передбаченого Законом.

Рішення Комісії викладаються в письмовій формі.

Комісія не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

У рішенні Комісії зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення.

Рішення підписується головуючим та членами Комісії, які брали участь у засіданні.

За наявності окремої думки вона викладається у письмовій формі і додається до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні, але зміст окремої думки проголошенню на засіданні не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття наказів керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №735к «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 17.04.2024, №825к від 29.04.2024 та № 1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів» стало рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №50дп-24 від 03.04.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №1697-VII, прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Так, за результатами оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №50дп-24 від 03.04.2024, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, Київським окружним адміністративним судом від 26.02.2025 у справі №320/23671/24 ухвалено рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за № 50дп-24 від 03.04.2024 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 та прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 » в частині притягнення заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 у справі №320/23671/24, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 у справі №320/23671/24.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про зловживання процесуальними правами, про відмову у відкритті апеляційного провадження та направлення справи до Верховного Суду - відмовлено. У задоволенні заяви представниці ОСОБА_1 - адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни про відмову у відкритті апеляційного провадження - відмовлено. Клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - задоволено. Поновлено Дніпропетровській обласній прокуратурі строк на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження - задоволено. Апеляційне провадження у справі № 320/23671/24, відкрите за апеляційною скаргою Дніпропетровської окружної прокуратури - закрито.

Згідно статті 255 КАС рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Тобто, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №320/23671/24 є таким, що набрало законної сили.

Відтак, оскільки застосування до позивача дисциплінарного стягнення та прийняття оскаржуваних наказів було здійснено на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №50дп-24 від 03.04.2024, яке у судовому порядку визнано протиправним та скасовано, суд вбачає підстави для скасування наказів керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №735к «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 17.04.2024, №825к від 29.04.2024 та № 1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів».

При цьому, судом у справі №320/23671/24 надано оцінку діям ОСОБА_1 , які кваліфіковані Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів як дисциплінарний проступок, та судом зроблено висновок про відсутність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку та, відповідно, і порушень вимог п. 1, 5, 6 ч.1 ст. 43 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, звільнення позивача у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення відбулось відповідачем за відсутності фактичних підстав, тому суд дійшов висновку про протиправність спірних наказів з моменту їх прийняття.

Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зазначене є підставою для висновку про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області з 01.05.2024, оскільки саме 01.05.2024 є датою звільнення позивача та враховуючи, що поновлення на посаді відбувається з дати звільнення працівника.

Ураховуючи висновок щодо протиправності оскаржуваних наказів та необхідності поновлення позивача на посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виходячи зі змісту частини першої статті 235 КЗпП, оплата вимушеного прогулу має місце у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою.

Системний аналіз і тлумачення приписів статті 235 КЗпП дає підстави для висновку про те, що вимушений прогул - це час, упродовж якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. При цьому причиною виникнення вимушеного прогулу може стати звільнення без законної підстави, що перешкоджає виконанню працівником трудової функції, обумовленої трудовим договором, неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці чи затримка видачі з вини роботодавця трудової книжки, що перешкоджає працівникові реалізувати своє право на працю в іншого роботодавця.

При цьому, вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця.

Отже, у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені договором.

Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується із певними діяннями роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю.

Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено статтями 235, 236 КЗпП і вони не підлягають розширеному тлумаченню.

Отже, оплата вимушеного прогулу в установлених указаними статтями КЗпП випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, унаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові.

Разом з цим, суд наголошує, що на час звільнення позивача за наявності рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №50дп-24 від 03.04.2024 та до визнання його протиправним та скасування та враховуючи приписи Закону №1697-VII, відповідач не мав змоги діяти на власний розсуд.

Відтак, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати ч. 2 ст. 235 КЗпП України, якої передбачена виплата працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу не більш як за один рік.

Суд, враховуючи дані довідки про середньомісячну заробітну плату від 01.07.2025 №21-76вих.25, а також період вимушеного прогулу з 01 травня 2024 року по 01 травня 2025 року (283 робочих днів), приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 875 952,92 грн а саме: 283*3095,24 (середньоденна заробітна плата позивача, згідно довідки від 01.07.2025 №21-76вих.25).

При цьому, виплата середнього заробітку за цим рішенням має відбутись за 1 рік, як це передбачено ч. 1 ст. 235 КЗпП України, оскільки судовий розгляд справи тривав більше одного року, з огляду на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Тому, вимога позивача, заявлена під час судових дебатів стосовно нарахування середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу. тобто, з 01.05.2024 по день ухвалення цього рішення, що становить більше одного року, судом визнається безпідставою.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а отже наявні підстави для їх часткового задоволення.

Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Дніпропетровської обласної прокуратури за № 735-к від 17.04.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення», за № 825-к від 29.04.2024, а також за № 1395к від 24.06.2024 «Про зміни до наказів».

Поновити ОСОБА_1 у Дніпропетровській обласній прокуратурі та в органах прокуратури на посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області з 02.05.2024.

Стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2024 по 01.05.2025 у розмірі 875 952,92 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді заступника керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 31.10.2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна