Справа № 440/2742/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 р. Справа № 440/2742/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, по справі № 440/2742/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 "

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за листопад - грудень 2023 року, та січень 2024 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду в розмірі 100000 грн за листопад - грудень 2023 року та січень 2024 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року у справі № 440/2742/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 25.10.2023 по 09.11.2023 та з 04.12.2023 по 13.12.2023.

Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 25.10.2023 по 09.11.2023 та з 04.12.2023 по 13.12.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та на формальний підхід до вирішення спору, просив рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року у справі № 440/2742/24 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на те, що нормами постанови № 168 та Порядку № 775 виплата поліцейським додаткової винагороди у випадку повторного лікування (реабілітації) у закладах охорони здоров`я (у тому числі за кордоном) за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачено. Дане твердження підтверджується Міністерством внутрішніх справ України, органом яким затверджено Порядок № 775, про що зазначено у листі від 06.12.2023 № 96954/38-25714-2023. При цьому, позивачем не подано документів що засвідчують перебування на стаціонарному лікуванні в січні 2024 року ОСОБА_2 взагалі не додано до адміністративного позову. Поряд з цим, відповідач посилається на те, що пункт 14 Порядку №775 містить пряму заборону на виплату додаткової винагороди поліцейським, які звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність та у інших випадках.

Позивач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, який відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на норми частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також відзиву на апеляційну скарг, в межах оскарженої частини рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді поліцейського взводу роти №4 роти №3 батальйону №1 полку Управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

22 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримав бойове поранення, під час виконання обов`язків військової служби, невідкладна допомога надана СП Костянтинівка НОМЕР_1 .

Відповідно довідки про здійснення розрахунків за період з вересня 2023 року по грудень 2023 року, виданої Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", ОСОБА_2 за вересень 2023 року збільшену додаткову винагороду в розмірі 100000 грн передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану», отримав.

У подальшому, відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №97, виданої ДУ «ТМО МВС УКРАЇНИ до Донецькій області» ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 28.09.2023 по 07.10.2023 (травма під час служби та її наслідки) код S 33.5.

Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №1253, виданої ДУ «ТМО МВС УКРАЇНИ до Донецькій області» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.10.23 по 09.10.2023 (травма під час служби та її наслідки) код М 54.1; у 36.2.

Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №97, виданої ДУ «ТМО МВС УКРАЇНИ до Донецькій області» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.12.2023 по 13.12.2023 (травма під час служби та її наслідки) код м 54.17; у 36.0.

З виписки із медичної картки хворого №1839 КНП СМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська» ОСОБА_1 перебував з 04.1.2023 по 13.12.2023 на стаціонарному лікуванні у медичному закладі з діагнозом: Хронічна вертеброгення радикуляція поперекового відділу, у стаді загострення, із переважним ураженням. Остерохондроз поперекового відділу хребта. Стан після перенесеної вибухової травми.

Наказом від 31.01.2024 №100 о/с Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_1 звільнений зі служби поліції.

Позивач вважає дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди у належному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період листопад грудень 2023 року та січень 2024 року ( до винесення наказу про звільнення), звернувся до суду з цим позовом.

Отже, спірним питанням у справі є наявність у позивача права на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до Постанови № 168 за періоди перебування на лікуванні за період листопад -грудень 2023 року та січень 2024 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до Постанови №168 за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні, а саме за період з 25.10.2023 по 09.11.2023 та з 04.12.2023 по 13.12.2023, із розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів з приведеними висновками суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, а саме додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в період з 25.10.2023 по 09.11.2023 та з 04.12.2023 по 13.12.2024.

Таким чином, вирішуючи спір у даній справі, колегія суддів керується чинними у вказані періоди нормами.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За частиною першою статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

24) бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості; 34) здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався та діє на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стан" (далі - Постанова № 168 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану, зокрема, поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з приписами пункту 1-2 Постанови № 168 закріплено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Тобто, нормами пункту 1-2 Постанови №168 встановлено такі умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, як: поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Окрім того, пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:

порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;

особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;

порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Відтак, на виконання положень пункту 2-1 Постанови №168 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 листопада 2022 року № 775 затверджено Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану (далі Порядок та умови № 775, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), якими визначено механізм і розмір виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди поліцейським, передбаченої пунктами 1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (далі Порядок № 775, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів підпункту 1 пункту 4 Порядку № 775 визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, уключаються поліцейські, у тому числі ті, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із участю в бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 2 Порядку № 775 також визначено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах, зокрема, 5) до 100000 гривень - поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно участі в бойових діях або заходах.

За приписами пункту 3 Порядку № 775 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу;

2) виконання розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства;

3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення;

4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів;

6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника.

Пунктом 5 Порядку № 775 визначено перелік документів, що підтверджують безпосередню участь поліцейських у бойових діях та заходах.

Так, документами, що підтверджують здійснення поліцейським, поліцейським із числа курсантів та здобувачів освіти повноважень поліції, повноважень поліції в місцях ударів, розмінування, виконання бойових (спеціальних) завдань, безпосередню участь у бойових діях або заходах, є:

наказ (у тому числі наказ на виконання бойового розпорядження);

доручення;

стройова записка;

рапорт поліцейського (доповідна записка) про безпосередню участь у бойових діях або заходах;

акт перевірки об`єкта на наявність вибухонебезпечних предметів або акт знищення (знешкодження) вибухонебезпечних предметів або таких, що їх нагадують;

звернення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про відселення людей із місць, небезпечних для проживання, плани проведення евакуації населення (обов`язкової евакуації окремих категорій населення), витяг з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» про виконання завдань диспетчера (оперативного чергового) про реагування на повідомлення (заяви) осіб про необхідність евакуації людей унаслідок збройної агресії;

графіки чергувань (розстановка нарядів поліції);

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

витяг з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» або журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події;

акт уповноваженого органу або посадової особи про залучення поліцейських із числа здобувачів освіти, відряджених поліцейських до безпосереднього виконання повноважень поліції;

інші документи, у яких містяться відомості про участь поліцейського в бойових діях або заходах в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

довідка (повідомлення) органів військового управління, штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп до пункту управління оперативно-стратегічного угрупування військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій, які здійснюють оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань, військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, відповідно до переліку, затвердженого Генеральним штабом Збройних Сил України.

Перелік районів проведення воєнних (бойових) дій визначається рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, про що закріплено у пункті 6 Порядку № 775.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 775 передбачено, що виплата додаткової винагороди поліцейським здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду, а керівникам органів (підрозділів) поліції, заступникам Голови Національної поліції України - на підставі наказу Голови Національної поліції України або особи, яка виконує його обов`язки.

Видання наказу про виплату додаткової винагороди поліцейським здійснюється протягом поточного розрахункового місяця за попередній. У разі надходження всіх необхідних документів, передбачених пунктом 5 цих Порядку та умов, у більш пізній період, видання наказу про виплату додаткової винагороди поліцейським здійснюється протягом поточного розрахункового місяця (пункт 11 Порядку № 775).

Таким чином, Порядком № 775 визначено право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, поліцейським, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним з участю в бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних). Також вказаним порядком визначено, що нарахування та виплата додаткової винагороди здійснюються на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду.

З аналізу приведених вище положень Постанови №168 та Порядком № 775 встановлено, що виплата збільшеного розміру додаткової грошової винагороди здійснюється у випадку, коли поліцейські у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Тобто така виплата обумовлена перебуванням пораненого поліцейського як на стаціонарному лікуванні, так і у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 22.09.2023 отримав бойове поранення, під час виконання обов`язків військової служби, невідкладна допомога надана СП Костянтинівка А 4638 (а.с. 11 том 1).

Після поранення ОСОБА_1 перебував як на амбулаторному лікування в період з 28.09.2023 по 07.10.2023 (а.с. 14 том 1), так і на стаціонарному лікуванні у період з 25.10.2023 по 09.11.2023 у ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» (а.с. 13 том 1) та з 04.12.2023 по 13.12.2023 у КНП СМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська» (а.с. 12, 15 том 1).

За даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1839, виданої 13.12.2023 КНП СМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська» (а.с. 15 том 1) вказано, що стан після перенесеної вибухової травми.

У довідці №97 ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 13.12.2023 (а.с. 12 том 1) причина непрацездатності зазначено «травма під час служби та ї наслідки». Таку саму відмітку «травма під час служби та ї наслідки» містить довідка №1253 ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 10.11.2023 (а.с. 13 том 1).

Таким чином, за наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до Постанови №168 за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні, а саме за період з 25.10.2023 по 09.11.2023 та з 04.12.2023 по 13.12.2023, із розрахунку до 100 000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

Поряд з цим, відповідно до розрахунків, відповідно до довідки №275 про здійснення розрахунків за період з вересня 2023 року по грудень 2023 року, виданої Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с. 46 том 1), ОСОБА_2 за вересень 2023 року збільшену додаткову винагороду в розмірі 100000 грн передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану», отримав, за жовтень 2023 року отримав частково, за листопад грудень 2023 року - не отримував.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 25.10.2023 по 09.11.2023 та з 04.12.2023 по 13.12.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Твердження апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не подано документів що засвідчують перебування на стаціонарному лікуванні в січні 2024 року ОСОБА_2 взагалі не додано до адміністративного позову, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в частині виплат на січень 2024 року оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позивачу не було задоволено, а оскільки позивач із апеляційною скаргою в цій частині не звернувся до суду апеляційної інстанції, ця частина вимог позову не переглядається.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про те, що нормами Постанови № 168 та Порядку № 775 виплата поліцейським додаткової винагороди у випадку повторного лікування (реабілітації) у закладах охорони здоров`я (у тому числі за кордоном) за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачено, що підтверджується у листі Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.2023 № 96954/38-25714-2023, колегія суддів вважає їх безпідставними, адже ані приписами Постанови № 168, ані Порядку № 775 не закріплено заборони виплачувати поліцейським додаткову винагороду у випадку повторного лікування (реабілітації) у закладах охорони здоров`я (у тому числі за кордоном) за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що роз`яснення, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, у зв`язку з чим посилання відповідача на лист Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.2023 № 96954/38-25714-2023 є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що пункт 14 Порядку №775 містить пряму заборону на виплату додаткової винагороди поліцейським, які звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність та у інших випадках, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 6 пункту 14 Порядку №775, додаткова винагорода не виплачується за умов, якщо поліцейські звільнені від виконання службових обов`язків (навчання) на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність (крім випадків, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цих Порядку та умов, а також крім поліцейських, які направлені за рішенням лікарсько-консультативної комісії для отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги або які направлені згідно із законодавством для лікування за кордон, або які перебувають на амбулаторному лікуванні внаслідок обставин, визначених підпунктом 1 пункту 4 цих Порядку та умов),- з дня звільнення від виконання службових обов`язків (навчання).

У свою чергу, приписами підпункту 1 пункту 4 Порядку №775 закріплено саме, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, уключаються поліцейські, у тому числі ті, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із участю в бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто дійсно підпункт 6 пункту 14 Порядку №775 передбачає, що у випадку тимчасової непрацездатності поліцейський не отримує додаткову винагороду, але така заборона не поширюється на перебування поліцейського на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Таким чином, посилання відповідача на пункт 14 Порядку №775, як підставу невиплати додаткової грошової допомоги, колегія суддів вважає безпідставними.

Інші доводи на, які посилався заявник апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи заявника апеляційної скарги, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно частини першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 по справі № 440/2742/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич