Справа № 320/12119/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
УХВАЛА

28 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши питання про витребування додаткових доказів під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправними дій та скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Конституційного Суду України, в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Конституційного Суду України в частині щодо ненадання Завідувачу сектору юридичних позицій Правового департаменту ОСОБА_1 , за його заявою, усіх днів невикористаних щорічних (основної та додаткової) відпусток з подальшим звільненням;

- визнати протиправними дії Конституційного Суду України, що призвели до визначення Завідувачу сектору юридичних позицій Правового департаменту ОСОБА_1 дати звільнення 22.02.2023 з подальшим перенесенням її на 01.03.2023;

- визнати протиправними та скасувати з моменту їх видання розпорядження керівника Секретаріату Конституційного Суду України від 27.01.2023 № 44/4/202 3-к/тр «Про ОСОБА_1 » та від 22.02.2023 № 88/4/2023-к-тр про внесення змін до нього;

- зобов`язати Конституційний Суд України вчинити необхідні дії та прийняти рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді Завідувача сектору юридичних позицій Правового департаменту та змінити дату його звільнення відповідно до його заяви від 12.01.2023;

- стягнути з Конституційного Суду України середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено оскаржувані бездіяльність, дії та рішення Відповідача є протиправними, оскільки зміст Розпоряджень про звільнення не відповідають підставі звільнення, а саме, заяві від 12.01.2023, в якій зазначено про надання Позивачу з 30.01.2023 усіх невикористаних щорічних додаткових відпусток за 2015-2023 роки, а по їх завершенні - невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, з виплатою грошової допомоги за статтею 57 Закону «Про державну службу», тому, на переконання Позивача, дата звільнення мала бути іншою - пізніше на кількість днів невикористаних відпусток, що має дорівнювати кількості днів відпустки, за які було вирішено надати грошову компенсацію. Отже, Відповідач погіршив становище Позивача, зокрема, з припиненням державної служби через скорочення посади.

Позивач вважає, що через неправомірні дії Відповідача позбувся права на частину стажу (загального та державної служби). Крім того, наголошено на тому, що Відповідач протиправно обмежив відпустку Позивача 24 календарними днями (13 днів основної та 11 додаткової) на підставі статей 1, 12 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», за інші 104 дні невикористаних відпусток вирішив сплатити грошову компенсацію, проте зазначені дії та рішення роботодавця не відповідають положенням та меті впровадження Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та мають ознаки зловживання владними дискреційними повноваженнями.

Крім того, на переконання Позивача Відповідачем йому не були запропоновані всі наявні вакантні посади.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Позивачем подано Відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій він просить приєднати його до матеріалів апеляційного провадження у справі № 320/12119/23; за змістом відповіді на відзив встановити обставини, які мають значення для правильного вирішення справи № 320/12119/23.

Також, Відповідачем подано Заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 оскільки Конституційний Суд України не порушував права Позивача, а вимоги останнього є необґрунтованими і недоведеними.

Колегія суддів під час розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні дійшла висновку про витребування додаткових доказів для повного та всебічного дослідження всіх доводів апеляційної скарги, з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи й справедливого вирішення наявного між сторонами спору.

Предметом спору у даній адміністративній справі є, зокрема: визнання протиправними та скасування з моменту їх видання розпорядження керівника Секретаріату Конституційного Суду України від 27.01.2023 № 44/4/202 3-к/тр «Про ОСОБА_1 » та від 22.02.2023 № 88/4/2023-к-тр про внесення змін до нього; зобов`язання Конституційного Суду України вчинити необхідні дії та прийняти рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді Завідувача сектору юридичних позицій Правового департаменту та змінити дату його звільнення відповідно до його заяви від 12.01.2023; стягнення з Конституційного Суду України середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 .

В якості обґрунтувань вказаного позову ОСОБА_1 зокрема зауважив, що, виходячи із кількості наявних посад на дату першого попередження, а також подальших змін і виникнення додаткових посад, Відповідачем не було виконано вимог законодавства щодо пропозиції Позивачу всіх наявних вакантних посад, які він може обіймати.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний не лише попередити державного службовця про наступне звільнення, а й одночасно з цим запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Проте, в матеріалах даної адміністративної справи відсутні докази щодо наявних всіх вакантних посад у Відповідача за період з дати першого попередження до моменту звільнення ОСОБА_1 - з 02 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, в тому числі відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей Позивача.

Крім того, за приписами частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Проте, в матеріалах даної адміністративної справи відсутня довідка про заробітну плату ОСОБА_1 , розраховану за останні два місяці роботи перед звільненням, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п.п. 1, 4 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 76-77 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до ст. 80 КАС України суд може витребувати докази за власною ініціативою про що постановлюється відповідна ухвала.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В контексті наведених положень, суд апеляційної інстанції має право досліджувати докази, які стосуються обставин справи.

Крім того, аналізуючи викладені вище норми КАС України та засади адміністративного судочинства, суд зобов`язаний належно з`ясовувати обставини справи, досліджувати та оцінювати докази з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що для повного та всебічного дослідження всіх доводів апеляційної скарги, з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи й справедливого вирішення наявного між сторонами спору необхідно витребувати у Відповідача: докази щодо наявних всіх вакантних посад у Відповідача за період з дати першого попередження до моменту звільнення ОСОБА_1 - з 02 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, в тому числі відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей Позивача із наданням посадових інструкцій вказаних державних службовців; довідку про заробітну плату ОСОБА_1 , розраховану за останні два місяці роботи перед звільненням, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100.

Керуючись ст. ст. 80, 241, 242, 243, 248, 311, 321, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Витребувати в Конституційного Суду України:

- докази щодо наявних всіх вакантних посад у Конституційного Суду України за період з дати першого попередження до моменту звільнення ОСОБА_1 - з 02 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, в тому числі відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей ОСОБА_1 із наданням посадових інструкцій вказаних державних службовців;

- довідку про заробітну плату ОСОБА_1 , розраховану за останні два місяці роботи перед звільненням, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100.

Попередити керівника Конституційного Суду України про відповідальність за невиконання процесуальних обов`язків.

Зазначені докази надати в строк до 14 листопада 2025 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду (м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 30, суддя Мельничук В.П.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Є.І. Мєзєнцев