Справа № 464/3588/25
Суддя: Жила В. С.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3588/25
пр.№ 2-а/464/57/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участі секретаря судового засідання Харук У.О.,

представника позивача Павлюк О.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, подано представником позивача Павлюк О.М., до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4769006 від 19.05.2025, на підставі якої притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн., та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликалася на те, що інспектор поліції, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн., не ознайомив його з фото, відеозаписом, не було доведено правомірність використання даних лазерного вимірювача швидкості TruCam, на якому зафіксовано саме його автомобіль та швидкість його руху. Крім того, позивач під час зупинки транспортного засобу в с.Кияшки, дорога Полтава Олександрія 90 км, повідомив поліцейського про те, він військовослужбовець Збройних Сил України, виконує обов`язок військової служби, який полягав у його терміновому прибутті до м. Лиман Донецької області. Проте, надати суду підтверджуючі документи щодо виконання військового завдання не вбачається можливим, оскільки такі відносяться до військової таємниці. Згідно з довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 03.05.2025 №1560, ОСОБА_1 головний сержант та перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Однак поліцейський зволікав та залишив поза увагою те, що від часу прибуття позивача на позицію залежить своєчасність належного виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини у період воєнного стану. Із оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейським здійснювалася відеофіксація на технічний засіб TruCam ІС 003091, однак відповідач не вказав у постанові про фото з пристрою TruCam ІС 003091, відеозаписи із нагрудних камер поліцейських або інших доказів на підтвердження правомірності винесення такої постанови. Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів скоєння правопорушення, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова складена протиправно та підлягає скасуванню.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу передано на розгляд судді Жилі В.С.

Ухвалою судді від 02.07.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, які надалі ним усунуто.

Ухвалою судді від 14.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.07.2025 від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Коломієць О.Ю. покликалася на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому просила суд у позові відмовити. Вказала, що дорожні знаки 5.49, 5.76 розділу 33 ПДР України в с. Кияшки (а/д М-22 Полтава -Олександрія) відповідають вимогам Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги. Правила застосування» ДСТУ 4100:2014, не закриті сторонніми предметами та є видимим учасникам дорожнього руху. Інформація щодо здійснення патрульними поліцейськими вимірювання швидкості руху транспортних засобів за допомогою технічного приладу TruCam на вказаному вище відрізку шляху знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції за посиланням https://patrolpolice.gov.ua/2024/12/20/zbilshuyemo-kilkist-pryladiv-trucam-ta-dilyanok-na-yakyh-patrulni-vymiryuvatymut-shvydkist-4/. Окрім цього, зазначила, що в адміністративному позові представник позивача не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, позивач керував транспортним засобом OPEL VIVARO, номерний знак НОМЕР_2 з перевищенням встановленого обмеження швидкості в населеному пункті та був зупинений працівниками поліції, які повідомили водієві про порушення ним Правил дорожнього руху, а також не заперечує, що швидкість руху транспортного засобу вимірювалась працівниками патрульної поліції приладом TruCam TC 003091. Оскаржувана постанова містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію. Письмових пояснень під час розгляду справи водій не надавав, будь-яких клопотань не заявляв, в тому числі щодо ознайомлення з матеріалами справи, останній підписав постанову та отримав її копію. Щодо правомірності використання лазерного вимірювача швидкості зазначила, що лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Ствердила, що вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

26.08.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій, серед іншого, вказала, що з наданого представником відповідача фото не вбачається, що воно сфотографовано з обох напрямків та не відображено щодо встановлення дорожнього знаку 5.76 з двох сторін ділянки дороги. Крім того, на фото відсутня дата, коли зроблена фотозйомка, що саме на а/д М-22 Полтава-Олександрія. Тому надані фото з населеного пункту Кияшки не підтверджують вказаної у відзиві інформації та не можуть бути належним доказом у справі. Вважає, що долучені до відзиву фотознімки та відео фіксація, документи, що стосуються лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС003091, які не зазначені у спірній постанові, а саме у п. 7, та не були запропоновані працівниками патрульної поліції для огляду позивачу під час зупинки транспортного засобу, не можуть оцінюватися, як належні та допустимі докази у справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені у позові та відповіді на відзив, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково вказала, що поліцейський не мав права використовувати засіб вимірюваної техніки TruCam, тримаючи його в руках.

Представник відповідача на розгляд справи не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника Департаменту патрульної поліції.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що постановою поліцейського 2 взводу роти 4 УПП батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Остапович О.В. від 19.05.2025 серії ЕНА №4769006, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 19.05.2025 о 16 год. 47 хв. с. Кияшки, дорога Полтава Олександрія 90 км, керуючи транспортним засобом «Opel Vivaro», н.з. НОМЕР_3 рухався зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті. Швидкість вимірювалася TruCam ТС 003091.Бк 476214, чим порушив п.12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін суд враховує наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 16 цього Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з пунктом 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Населеним пунктом згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху є забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 Правил дорожнього руху).

За умовами п. 8.2.1 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» застосовується для позначення найменування та початку забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Означений знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги, після проїзду якого діє обмеження максимальної дозволеної швидкості до 50 км/год.

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Положеннями ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з пунктом 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Отже, вказана норма передбачає можливість (що не є тотожним обов`язку) закріплення, монтування та розміщення технічних приладів та технічних засобів, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, тобто не виключає можливість використання таких приладів та засобів в ручному режимі.

Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувало те, що останній рухався в населеному пункті зі швидкістю 103 км/год при допустимій швидкості 50 км/год, тобто перевищив швидкість на 53 км/год.

Дана обставина вбачається з фото, відео доказів, зафіксованих лазерним вимірювачем швидкості TruCam, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідачем надано суду диск з фото та відео з приладу ТruСаm № ТС 003091, на яких, серед іншого, зафіксовано автомобіль марки «Opel Vivaro», н.з. НОМЕР_3 , дату 19.05.2025, час 16:47 год., швидкість 103 км/год, місце с. Кияшки, М-22 Полтава Олександрія 90 км, ліміт швидкості 50 км/год, серійний номер приладу № ТС003091, дистанція 573,8 м.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань було затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, що підтверджується сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012.

Можливість використання лазерного вимірювача швидкості LTI 20-20 TruCAM, в тому числі із заводським номером ТС003091, виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 № 04/05/02/-1178/ВС1, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES, визначеного п.5.2 ДСТУ ISO/IEС 18033-3:2015.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31911, виданого ДП Укрметртестстандарт» 25.09.2025, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС003091 є придатним до застосування. За результатами повірки встановлено, що прилад відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (інструкції по експлуатації), а максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ±1 км/год в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

При цьому, прилад дозволяє вимріювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1 200 м.

Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС003091 спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можна розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, відтак вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.

Водночас, виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Посилання позивача на те, що поліцейський не мав права використовувати засіб вимірюваної техніки TruCam, тримаючи його в руках, суд не приймає до уваги, оскільки можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.

З відео з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam зафіксовано перевищення позивачем встановленого обмеження швидкості руху, що є порушенням п. 12.4 ПДР.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача про неправомірність застосування працівниками поліції лазерного вимірювача швидкості руху TruCam є безпідставними, а показники цього приладу є належним допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Посилання представника позивача на те, що при винесенні оскаржуваної постанови поліцейським не враховано того, що позивач є військовослужбовцем та виконує обов`язок військової служби, який полягає в терміновому прибутті до м. Лиман Донецької області, є необґрунтованими, оскільки доказів того, що перевищення швидкості було допущено позивачем під час безпосередньо виконання військового завдання чи неможливості надання такої інформації в силу належності до «військової таємниці», про що стверджувала представник позивача, матеріали справи не містять.

Доказів того, що позивач перевищив швидкість за межами населеного пункту стороною позивача не надано. Водночас, наведе спростовується долученими відповідачем до відзиву фото, на яких зафіксовано початок та кінець населеного пункту. Окрім цього, у позовній заяві позивач визнає, що зупинка транспортного засобу відбулася саме у с. Кияшки, дорога Полтава Олександрія, 90 км., а з наданого відповідачем відеозапису вбачається зупинка транспортного засобу під керуванням позивача саме в населеному пункті поруч із житловими будинками, що додатково спростовує означені доводи сторони позивача.

Що стосується доводів представника позивача щодо ненадання позивачу для огляду доказів фіксації допущених порушень під час розгляду справи, то такі є безпідставними та спростовується наданим відповідачем відеозаписом, на якому, зокрема, зафіксовано те, що факт перевищення швидкості руху особисто позивач беззастережно визнав, щодо складання інспектором поліції оскаржуваної постанови не заперечував. При цьому, при складанні оскаржуваної позивач жодних клопотань, зокрема, щодо надання для огляду таких доказів, не заявляв.

Водночас, позивачу працівником поліції було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП: право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, роз`яснено порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу, що також підтверджується особистим підписом позивача в оскаржуваній постанові.

Покликання сторони позивача на те, що на долученому відповідачем відео не видно, який саме транспортний засіб перевищив швидкість руху є безпідставними, оскільки на такому чітко зафіксовано автомобіль позивача та його швидкість.

Суд констатує, що позивачем не спростовано самого факту вчинення ним правопорушення та не наведено інших достатніх підстав протиправності оскаржуваної постанови.

З урахуванням означеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено факту відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а відтак оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, підстави для її скасування відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а тому в позові необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Суддя Володимир ЖИЛА