Справа № 160/15974/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що прийняте всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.
На виконання ухвали суду від 25.06.2024 р., позивачем 02.07.2024 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
12 липня 2024 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про залишення позовної заяви без руху, в обґрунтування заяви відповідач зазначив, що у Представництва «УАБ «НАФТАЛІТА» не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що не відповідає абзацу першому частини шостої статті 18 в редакції Закону № 3424-IX від 19.10.2023 - зміна в частині обов`язкової реєстрації юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційнотелекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, вводиться в дію 20.02.2024.
19 липня 2024 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
19 липня 2024 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 р. заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без руху задоволено. Встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме надати до суду докази реєстрації Представництва «УАБ «НАФТАЛІТА» електронного кабінету, відповідно до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання ухвали суду від 30.07.2024 р., позивачем 09.08.2024 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
04 квітня 2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано до суду клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з набранням 26.02.2025 законної сили постановою Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23.
15 квітня 2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано до суду клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з набранням 26.02.2025 законної сили постановою Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 р. запропоновано Представництву «УАБ «НАФТАЛІТА» надати до суду у десятиденний строк письмові пояснення щодо клопотань про залишення позову без розгляду.
30 квітня 2025 року від позивача надійшли пояснення по справі, в яких зазначив, що Право «ПРЕДСТАВНИЦТВО «УАБ «НАФТАЛІТА» діяти від імені та в інтересах ЗАТ «НАФТАЛІТА», у тому числі, з питань захисту прав та інтересів у суді передбачено і Положенням про Представництво затверджене наказом № NAF-10 від 10.04.2023 р. (яке діяло на дату подання позову): за п. 3.2. Представництво є відокремленим підрозділом, що представляє і захищає інтереси Компанії. за п. 4.1. Представництво не є самостійною юридичною особою і не здійснює самостійно господарської діяльності, у всіх випадках веду дії від імені і за дорученням Компанії. Отримання правової допомоги, залучення адвоката «ПРЕДСТАВНИЦТВОМ «УАБ «НАФТАЛІТА» відбувається у відповідності до повноважень, наданих у Положенні про представництво та у довіреності директору «ПРЕДСТАВНИЦТВА «УАБ «НАФТАЛІТА». Згідно ч. 4 ст. 95 ЦК України керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності . Згідно довіреності, виданої ЗАТ «НАФТАЛІТА» від 06.02.2023, посвідченої нотаріус третьої нотаріальної контори муніципалітету Вільнюського району, Литовська Республіка Томасом Петрас Велівіс, ЗАТ «НАФТАЛІТА» уповноважує Потійко Яну представляти Товариство та / або його постійне представництво в Україні («ПРЕДСТАВНИЦТВО «УАБ «НАФТАЛІТА») далі за текстом Представництва, на всіх рівнях держави Україна на території України, з будь-яких питань, що стосуються діяльності Товариства та / або його Представництва, в: будь-яких державних та інших органах України всіх рівнів, підпорядкування та інстанції, в тому числі в: […] податкових органах; […] органах судової влади України; […] перед окремими фізичними особами громадянами України та / або будь-якими іншими фізичними особами. Для виконання цієї довіреності в межах та відповідно до чинного законодавства: України, Литви інших країн Представник має право та повноваження: […] - укладати на умовах за його розсудом будь-які господарські та цивільно-правові правочини, договори угоди та таке інше, в тому числі договори: купівлі-продажу, поставки, комісії, найму, оренди, позики, позички, підряду, доручення, тощо та додаткові угоди до таких договорів, засвідчувати підписувати такі дії своїм підписом, з правом засвідчення печаткою Товариства або своїм підписом та печаткою Представництва; […] - за необхідності, на свій розсуд залучати до виконання цієї довіреності будь-яких третіх осіб, в тому числі адвокатів, з правом передоручення останнім необхідних повноважень (частини повноважень) Представника за цією довіреністю, шляхом укладання з ними відповідного договору або видачі довіреності; - вчиняти будь-які інші юридично значущих дії та користуватися будь-якими іншими правами наданими товариство та / або представництво як суб`єктом права України, наданих їм чином національним законодавством України та відповідними міжнародними конвенціями, договорами, тощо.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 р. зобов`язано Представництво «УАБ «НАФТАЛІТА» діюче від імені, за дорученням та в інтересах ЗАТ «НАФТАЛІТА» надати положення, затверджене наказом № NAF-10 від 10.04.2023 р.
22 травня 2025 року від позивача надійшла заява про виконання вимог ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 р. у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.08.2024, 11.10.2024, 15.04.2025 про залишення позову без розгляду відмовлено.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області провело камеральну перевірку позивача, за результатами якої складений акт про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.01.2024 № 3108/04-36-04-07/26561960.
За висновками акта перевірки під час перевірки встановлено, що позивач порушив терміни подачі на реєстрацію розрахунків коригування:
- № 177 від 13.01.2023 зареєстрована 07.02.2023, граничний строк реєстрації 31.01.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 7, сума ПДВ - 441600, обсяг постачання без ПДВ -2208000,00;
Не погодившись з спірним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За приписами п.201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
При цьому, згідно з абзацом 4 цього ж пункту 201.10 статті 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд зазначає, що у постанові від 26 лютого 2025 року (справа №200/4768/23) Верховний Суд аналізував питання щодо темпоральних меж застосування зменшених штрафних санкцій, встановлених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Перед судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів постало питання: чи можуть зменшені розміри штрафних санкцій, визначені пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовуватися до правопорушень, що були вчинені до набрання чинності вказаною нормою, але податкове повідомлення-рішення прийняте вже після її вступу в дію?
У вказаній постанові Верховний Суд дійшов таких висновків.
До набрання чинності Законом № 2876-ІX процедурні вимоги щодо строків реєстрації податкових накладних визначалися приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України.
Зазначена правова норма була повністю процитована у попередньому розділі цієї постанови. Коротко нагадаємо, що для податкових накладних (розрахунків коригування), складених із 1 по 15 календарний день місяця, граничним строком реєстрації є останній день цього ж місяця, а для накладних, складених із 16 по останній день місяця, - 15 число наступного місяця. Для зведених податкових накладних і розрахунків коригування граничний строк реєстрації становить 20 календарних днів, відлік яких ведуть від останнього календарного дня місяця складання. Якщо розрахунок коригування складено постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка передбачає зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, то його потрібно зареєструвати протягом 15 календарних днів із дати отримання такого розрахунку покупцем.
При недотриманні таких строків пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України (також уже процитований у попередньому розділі) встановлює поступове зростання штрафної ставки - від 10 відсотків (за прострочення до 15 днів) до 50 відсотків (за прострочення понад 365 днів) суми податку на додану вартість, зазначеної в протермінованих податкових накладних або розрахунках коригування.
Таким чином, положення пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України перебувають у нерозривній єдності. Такого роду підхід обумовлюється формально-юридичною логікою: приписи пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України мають взаємно відсильні норми одна на одну.
Іншими словами, якщо платник податків перевищує строк реєстрації, установлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України, настає передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність у вигляді штрафу залежно від тривалості прострочення.
Закон № 2876-IX тимчасово, на період воєнного стану, передбачив інший порядок регулювання строків реєстрації податкових накладних та окрему, зменшену, відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію, доповнивши підрозділ 2 розділу XX ПК України пунктами 89 та 90.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відповідальність за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за процедурними строками, передбаченими пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, визначається приписами пункту 90 цього підрозділу.
Зазначеною нормою передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів".
Аналізуючи зазначені положення, Судова палата Верховного Суду у справі №200/4768/23 дійшла висновку, що механіка правового регулювання, яка передбачена у пунктах 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України перебуває у нерозривній єдності. Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. Понад те, пункт 90 передбачає окремий склад податкового правопорушення, оскільки фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у пункті 89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам пунктом 201.10 статті 201 ПК України.
Щодо темпорального аспекту дії норм пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а також положень пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, Верховний Суд у справі №200/4768/23 зазначив таке.
Закон № 2876-ІX не визначає прямо, що його приписи поширюють свою дію на відносини, які виникли до набрання ним чинності. Немає застережень у Законі № 2876-ІX, що його положення скасовують чи призупиняють дію положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу на період всього воєнного часу.
Отже, юридичну дію порівнюваних положень ПК України за темпоральним критерієм можна поділити на такі періоди:
Перший період - до воєнного стану, а також період воєнного стану до 08 лютого 2023 року (до набрання чинності Закону № 2876-ІX).
Другий період - з 08 лютого 2023 року (після набрання чинності Законом № 2876-ІX) та до закінчення шести місяців після припинення/скасування воєнного стану;
Третій період - після шести місяців після припинення/скасування воєнного стану.
Із зазначених положень податкового законодавства слідує, що у наступних періодах застосуванню підлягають наступні приписи податкового законодавства, в частині процедурного регулювання реєстрації податкових накладних та відповідальності за порушення граничних строків реєстрації таких податкових накладних:
У першому періоді - пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу.
У другому періоді - пункти 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
У третьому періоді - пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу.
Щодо питання чи можуть мати приписи пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України зворотну дію у часі, Суд вказує, що згідно з положеннями частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи".
Тобто, норми Конституції України встановлюють, що нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. При цьому встановлюється два загальні виключення (випадки коли нормативні приписи мають зворотну дію у часі):
- коли нові правила пом`якшують відповідальність особи;
- коли нові правила скасовують відповідальність особи.
Водночас у цьому конкретному випадку мова йде про співставлення приписів: пункту 201.10 статті 201 ПК України і пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу та пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Про зворотну дію в часі приписів пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України можна було б говорити тільки в наступних випадках:
- якщо б це нормативне положення (пункт 90) мало відношення до пункту 201.10 статті 201 ПК України (тобто, якщо б новий припис податкового законодавства санкційного характеру прямо визначав, що він пом`якшує відповідальність за недотримання строків, які закріплені у пункті 201.10 статті 201 ПК України);
- якщо б нові положення податкового законодавства вносили зміни до пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу, при цьому не змінюючи процедурні положення виконання податкового обов`язку з реєстрації податкових накладних (в частині граничних строків);
- якщо б нові положення податкового законодавства прямо передбачали, що їх дія поширюється на відносини, що виникли до моменту набрання ними чинності.
У випадку, що розглядається, вищезазначені умови відсутні.
Правовий механізм аналізованих норм права вказує на те, що пункт 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначає відповідальність за недотримання процедурних положень пункту 89 цього підрозділу, тоді як пункт 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу визначає відповідальність за порушення процедурних вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України. Санкційні норми, що діяли "до" та "після" набрання чинності Законом № 2876-ІX передбачають відповідальність за нетотожні склади податкових правопорушень.
Отже, положення пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності. Зворотна дія у часі положень пункту 89 розділу не є можливою.
Іншими словами, пункт 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України установлює нові (подовжені) строки реєстрації податкових накладних під час воєнного стану та 6 місяців після. Пункт 90 цього підрозділу визначає відповідальність (штрафи) саме за порушення цих нових строків реєстрації (тобто за склад податкового правопорушення, відмінний від «довоєнних» строків пункту 201.10 статті 201 ПК України). З огляду на це можна дійти висновки, що ці норми - пунктів 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України не замінюють «автоматично» старі положення (пункту 201.10 статті 201 і пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу), а створюють окремий правовий механізм саме для «воєнного» періоду, не маючи зворотної сили щодо подій, які відбулися до набрання чинності Законом № 2876-ІХ.
Верховний Суд у справі №200/4768/23 також наголосив, що пункт 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачає застосування розміру штрафних (фінансових) санкцій, передбаченого законом, чинним на день прийняття рішення щодо їх застосування.
Водночас у спірному випадку йдеться про різний склад податкового правопорушення, а не про однакові правопорушення з різними розмірами штрафів. Закон № 2876-ІХ не вносив змін до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, у зв`язку з чим розміри штрафів замінюються на нові.
Отже, пункт 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України сам по собі не змінює темпоральних меж дії нових норм, а лише вказує на те, що у разі, коли штраф визначається за тим самим порушенням, але на момент ухвалення рішення змінився його розмір у межах однієї й тієї ж правової норми, слід брати до уваги новий (зменшений) розмір. У випадку ж із пунктами 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України йдеться про інше правопорушення (порушення нових «воєнних» строків реєстрації), тож вони не можуть поширюватися відповідальність, що передбачена іншими нормами.
Частиною 5 статті 242 КАС України пеердбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, враховуючи наведену практику Верховного Суду, суд дійшов висновку, що пункт 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не вказує на обов`язок контролюючого органу під час розрахунку штрафних санкцій за вчинене позивачем порушення застосовувати розміри, що визначені пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу.
Як встановив суд, за висновками акта перевірки позивач порушив терміни подачі на реєстрацію розрахунків коригування:
- № 177 від 13.01.2023 зареєстрований 07.02.2023, граничний строк реєстрації 31.01.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 7, сума ПДВ - 441600, обсяг постачання без ПДВ -2208000,00;
Суд встановив, що розрахунок коригування № 177 від 13.01.2023 отриманий позивачем від ТОВ «ТД Народна якість» 07.02.2023 р., про що свідчить квитанція від 07.02.2023 р. та зареєстрований 07.02.2023; розрахунок № 60 від 09.02.2023 отриманий позивачем від ТОВ «ТД Народна якість» 31.07.2023 р. та зареєстрований 31.07.2023 р.
Отже, суд дійшов висновку про відсутність порушень строків реєстрації вказаних розрахунків коригування, оскільки позивач їх зареєстрував в день отримання.
Відтак, позов належить задовольнити частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко