Справа № 727/11740/25
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/236/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді: Літвінова О.Г.

секретаря: Цуркана Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Морозова Оксана Володимирівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Морозова О.В. звернлася до суду з позовом в обґрунтування якого зазначено, що 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 керував і м. Чернівці власним транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції, які в ході розмови висловили вимогу пред`явити до перевірки діючий військово-обліковий документ, зокрема актуальний витяг з мобільного додатку «Резерв+». Однак позивач надав поліцейським для ознайомлення свій військовий квиток серії НОМЕР_1 . Поліцейські відмовились перевіряти військовий квиток, оскільки не вважали його офіційним документом та вимагали надати оновлену інформацію із мобільного додатку «Резерв+». З огляду на те, що позивач не користувався додатком «Резерв+» , так як мав на руках паперовий військово-обліковий документ, працівники поліції затримали позивача та доставили до приміщення Чернівецького ООЦМ для уточнення його військово-облікових даних, а також для з`ясування причини перебування позивача на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , зважаючи на місце його реєстрації у АДРЕСА_1 . Однак на момент зупинки позивача поліцією та перевірки його військово-облікових документів, у нього був наявний при собі військовий квиток, який він надав до ознайомлення представникам поліції. Та працівники поліції не стали перевіряти військово-обліковий квиток серії НОМЕР_1 та вимагали оновлений витяг з мобільного додатку «Резерв+».

30 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №3976, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 гривень.

Крім того, позивача не було повідомлено про розгляд ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення та не здійснено його виклик для прийняття участі під час адміністративного провадження та надання власних пояснень. Зазначає, що примірник оскаржуваної постанови взагалі не вручався позивачу, а про винесення йому стало відомо після накладення державним виконавцем арешту на його карткові рахунки.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 зазначає, що він не порушував вимоги ч.6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому вважає що в його діях відсутній та недоведений склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позивач та його представник вважають Постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Починаючи з 17 липня 2024 року під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язаний здійснювати фото- і відео фіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів.

Перевірка військово-облікових документів позивача проводилась 18.09.2024 року, тобто в період, коли діяла вимога щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів.

Відповідних доказів такої фіксації матеріали справи не містять, в оскаржуваній постанові посилання на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженою особою досліджувались докази фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів, також відсутні. Таким чином, рішення відповідача про вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, за яке настає адміністративна відповідальність в частині відсутності при собі військово-облікового документа працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 не доведено належними та допустимими доказами.

18.09.2024 року під час перевірки наявних у ОСОБА_1 документів ним було пред`явлено військовий квиток, який він надав до ознайомлення представникам поліції. Та працівники поліції не стали перевіряти військово-обліковий квиток серії НОМЕР_1 та вимагали оновлений витяг з мобільного додатку «Резерв+».

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №3976 від 30.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАп закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.09.2025 року адміністративний позов, прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі призначене судове засідання з викликом сторін.

Преставник позивача у судове засідання не з`явилася, у надала заяву у якій просила розглянути справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи.

Однак, 10.10.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов у якому вказано, що позовні вимоги не визнає, проти позову заперечує повністю. Вказують, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год.30 хв. 24.02.2022 р. Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 визначено оголосити та провести загальну мобілізацію, в тому числі і на території Чернівецької області, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. В подальшому, відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» строк проведення загальної мобілізації було продовжено строком на 90 діб (станом на момент розгляду справи).

Згідно п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

ОСОБА_1 , громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, 18.09.2024 (під час дії воєнного стану), у зв`язку із відсутністю військово облікового документа був доставлений співробітниками Чернівецького РУП ГУНП до Чернівецького ООЦМ, де в подальшому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧРТЦК №1334 від 18.09.2024.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Просить суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити в повному обсязі.

Дослідивши надані докази, та обставини якими обґрунтовуються позиції, суд приходить до наступних висновків.

Як було встановлено судом, 30.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №3976 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Із вказаної постанови вбачається, що на розгляд надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 у визначену дату на розгляд адміністративної справи не з`явився, про поважність причин неявки в належний спосіб не повідомив.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 керував і м. Чернівці власним транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції, які в ході розмови висловили вимогу пред`явити до перевірки діючий військово-обліковий документ, зокрема актуальний витяг з мобільного додатку «Резерв+». Однак позивач надав поліцейським для ознайомлення свій військовий квиток серії НОМЕР_1 . Поліцейські відмовились перевіряти військовий квиток, оскільки не вважали його офіційним документом та вимагали надати оновлену інформацію із мобільного додатку «Резерв+». З огляду на те, що позивач не користувався додатком «Резерв+» , так як мав на руках паперовий військово-обліковий документ, працівники поліції затримали позивача та доставили до приміщення Чернівецького ООЦМ для уточнення його військово-облікових даних, а також для з`ясування причини перебування позивача на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , для складання адміністративного протоколу, що узгоджується з вимогами ст.259 КУпАП , п.16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560.

У зв`язку із чим уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол серії ЧРТЦК №1334 від 18.09.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП , яка носить бланкетний характер та відсилає до порушення вимог ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», кваліфікуючою обставиною є вчинення даного правопорушення в особливий період.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Також, в постанові вказано, що як докази винуватості ОСОБА_1 посадовою особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЧРТЦК №1334 від 18.09.2024 року про скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та інформацію, що міститься в ньому: паспорт громадянина України; інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про перебування на військовому обліку правопорушника; рапорт співробітника ЧРУП ГУНП.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу (п.п. 12-13 Положення № 154).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно вимог 6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, в даній статті унормовано, що вимоги, зазначені у частині 6 статті 22, стосовно проведення уповноваженими представниками ТЦК фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 року, згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-IX .

Суд зазначає, що положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, одним з доказів винуватості ОСОБА_1 , уповноваженою особою вказано інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

За правилами пункту 2 Порядку №559 військово-обліковий документ (ВОД) оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабміну від 16 травня 2024 р. №559.

На підтвердження того, що у ОСОБА_1 , станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення 18.09.2024 року був наявний військово-обліковий документ представником позивача надано суду копію військового квитка серії НОМЕР_1 з відміткою про взяття на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 та СП03.03.2021 року з наявним ВІН номером в реєстрі Оберіг (а.с.15).

Згідно з вимогами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом частини 1статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених у статті 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зстаттею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному становищі відносно суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд звертає увагу, що відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, як і не було надано суду доказів на підтвердження винуватості позивача у порушенні вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідачем не є спростованою обставина, що 18.09.2024 року у ОСОБА_1 був наявний військово-обліковий документ, адже уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язані, з 17.07.2024 року, здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Таким чином, відповідач не надав жодних доказів на спростування доводів позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають наявність в діях позивача події і складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Морозова Оксана Володимирівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №3976 від 30.09.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване в м.Чернівці, площа Театральна, 6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Літвінова О.Г.