Справа № 520/15787/25
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року № 520/15787/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_2 про висновок військово-лікарської комісії (попередня назва) від 15.03.2022 р. про непридатність до військової служби з виключенням його з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_2 про його виключення з військового обліку на підставі пп. 3) ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» згідно його довідки ВЛК (попередня назва) від 15.03.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність, що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно ОСОБА_2 про висновок військово-лікарської комісії (попередня назва) від 15.03.2022 р. про непридатність до військової служби з виключенням його з військового обліку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 залучено по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії в якості відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не надійшов.

Відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не надійшов.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 №3/184 від 15.03.2022 позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Представником позивач подано до ІНФОРМАЦІЯ_6 адвокатський запит від 03.03.2025, в якому просив повідомити причини відсутності відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у мобільному застосунку Резерв+ та відповідно відсутність таких відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Просив повідомити, у чому саме полягає порушення правил військового обліку, зазначене у мобільному додатку Резерв + ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_7 листом №1269 від 20.03.2025 на вказаний запит рекомендував ОСОБА_1 звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою уточнення військово-облікових даних (отримання ВОД нового зразка), одночасно пред`явивши довідку ВЛК № 3/184 від 15.03.2022 року, щодо проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представником позивач подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатський запит від 24.04.2025, в якому просив повідомити причини відсутності відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі частини 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у мобільному застосунку «Резерв+» та відповідно відсутність таких відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Просив повідомити, у чому саме полягає порушення правил військового обліку, зазначене у мобільному додатку «Резерв +» ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 листом №24/ВВОБ від 20.05.2025 на вказаний запит повідомив, що 15.01.2025 р. на адресу ОСОБА_1 було направлено повістку через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, з терміном прибуття на 25.01.2025 на 14:00 годин. Вказано, що не з`явившись за повісткою у вказаний термін ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 ст. ст.2101 КУпАП. Вказано, що ОСОБА_1 потрібно особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресом: АДРЕСА_1 . для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначено, що дані щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_9 відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про висновок військово-лікарської комісії (попередня назва) від 15.03.2022 р. про непридатність до військової служби з виключенням його з військового обліку, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

У відповідності до ч. 8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2016 № 1951-VІІІ органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Згідно з ч. 9 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Частиною 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Отже, для внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач мав звернутись з мотивованою заявою до органу ведення Реєстру.

Представником позивач подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатський запит від 24.04.2025, в якому просив повідомити причини відсутності відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі частини 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у мобільному застосунку «Резерв+» та відповідно відсутність таких відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Просив повідомити, у чому саме полягає порушення правил військового обліку, зазначене у мобільному додатку «Резерв +» ОСОБА_1 .

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

Аналогічна правова позиція зазначена Другим апеляційним адміністративним судом від 24 вересня 2025 по справі №520/11470/25.

Отже, поданий представником позивача адвокатський запит не є заявою до органів введення реєстру, яка подається для вчинення суб`єктом будь яких дій, зокрема і внесення відомостей до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З огляду на викладене, позивач не звертався до органів ведення Реєстру із відповідною заявою про внесення відомостей до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносин відповідачами не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.