Справа № 300/4313/25
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" жовтня 2025 р. справа № 300/4313/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо невиготовлення, незатвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №559а, неприсвоєння зазначеній земельній ділянці кадастрового номера;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області здійснити всі необхідні дії для виготовлення і затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №559а та присвоєння зазначеній земельній ділянці №559а кадастрового номера, виправивши помилки-порушення Державних будівельних норм, які допущені Державним підприємством «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_1 , серії ІФ/023-008330.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власником земельної ділянки №559а, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІФ 15/02-008330, яка розташована в садівничому товаристві «Бистриця Надвірнянська». Зазначена земельна ділянка потребує виготовлення технічної документації із землеустрою з метою присвоєння кадастрового номера, у зв`язку із чим позивачка звернулася до ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення садівництва. Проте ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не було виготовлено технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку. Зазначає, що звернення до ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» втратило свою чинність через наявність інформації про його ліквідацію. При цьому стверджує, що Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області зобов`язане координувати діяльність науково-дослідних ДП, зокрема ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не виготовлення, не затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №559а та не присвоєння зазначеній земельній ділянці кадастрового номера , що призводить до порушення її законних прав та інтересів на належне оформлення земельної ділянки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
28.10.2025 на адресу суду від Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що Положенням про Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 №603, не передбачено за Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області завдання щодо розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку та її затвердження. При цьому, відповідно до приписів чч. 2,3 ст. 26 Закону України «Про землеустрій», розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою або фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Крім того, у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом. У зв`язку із наведеним представник вважає, що чинним законодавством не передбачено виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою Головним управлінням Дергеокадастру в Івано-Франківській області.
Звернено увагу, що реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі можливо здійснити після розроблення технічної документації із землеустрою та її затвердження.
Ухвалою суду від 28.10.2025 визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято його до розгляду.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
05.08.2013 ОСОБА_1 звернулася до ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0435 га, за адресою СТ «Бистриця Надвірнянська» 559А (а.с.9).
19.09.2013 між ОСОБА_1 та ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» укладено договір №959-2013, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе проведення робіт - технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості для ведення садівництва в СТ «Бистриця-Надвірнянська» м. Івано-Франківськ (а.с.11).
На звернення позивачки, ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» листом від 05.08.2014 №610/1-11 повідомило, що спеціалістами інституту виконано комплекс геодезичних робіт і підготовлено пакет документів на погодження (а.с.14).
Відповідно до листа ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» від 17.10.2018 №911/1-21, який адресовано слідчому СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенанту поліції п. Х.І. Дубковецькій, ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» повідомило, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості ОСОБА_1 та технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості гр. ОСОБА_2 для ведення садівництва в садівничому товаристві «Бистриця-Надвірнянська» на території Івано-Франківської міської ради не виготовлялися (а.с.16).
Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виготовлення, не затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №559А, не присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1 та 2 статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, є Закон України «Про землеустрій» від 22.05.2003№858-IV (далі Закон №858-IV).
За приписами статті 55 Закону №858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.
У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:
а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;
б) пояснювальну записку;
в) матеріали топографо-геодезичних робіт;
г) кадастровий план земельної ділянки;
ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;
д) відомості про встановлені межові знаки.
За правилами статті 26 Закону №858-IV, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.
Розробниками документації із землеустрою є:
юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою;
фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Розробником комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території є суб`єкт господарювання, що відповідає критеріям, визначеним частиною другою цієї статті, та відповідно до закону може розробляти містобудівну документацію.
Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.
Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 28 Закону №858-IV визначено, що розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) безперешкодного доступу до об`єктів землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою; є) у процесі розробки документації із землеустрою, на підставі якої формуються відомості про об`єкти Державного земельного кадастру (у тому числі документації із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією), одержувати від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацію про місце розташування таких об`єктів та їх характеристики (з урахуванням законодавства про користування інформацією, що становить державну таємницю).
Розробники документації із землеустрою зобов`язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, відносини у сфері охорони навколишнього природного середовища, оцінки впливу на довкілля, а також норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою, крім документації із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору; ґ) страхувати свою професійну відповідальність перед замовниками документації із землеустрою та третіми особами.
Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.
У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.
Судом встановлено, що 05.08.2013 ОСОБА_1 звернулася до ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0435 га, за адресою СТ «Бистриця Надвірнянська» 559А (а.с.9).
19.09.2013 між ОСОБА_1 та ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» укладено договір №959-2013, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе проведення робіт - технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості для ведення садівництва в СТ «Бистриця-Надвірнянська» м. Івано-Франківськ (а.с.11).
Отже, в даному випадку відповідальним за виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №559А є ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» (у разі припинення такого - його правонаступник), а у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, ДП «Івано-Франківській інститут землеустрою» несе відповідальність, передбачену договором і законом.
Також слід звернути увагу, що відповідно до ст. 30 Закону №858-IV погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.
Пунктом 5 частини п`ятої статті 186 ЗК України передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.
Відповідно до частини восьмої статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Отже, саме до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать питання затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України.
Крім того суд зазначає, що Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 23.12.2021 №603 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - Положення №603).
Відповідно до п. 1 Положення №603 Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
Згідно з пунтком 2 Положення №603 Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.
Пунктом 4 Положення №603 визначено перелік завдань покладених на Головне управління. Так, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань:
1) розробляє та подає Голові Держгеокадастру пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України;
2) подає Голові Держгеокадастру пропозиції щодо розроблення: нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері земельних відносин, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, національної інфраструктури геопросторових даних в установленому законодавством порядку; стандартів і технічних регламентів у сфері Державного земельного кадастру відповідно до закону, а також щодо порядку створення та актуалізації картографічних матеріалів, кадастрових класифікаторів, довідників та баз даних; плану заходів Держгеокадастру в частині організації виконання загальнодержавних топографо-геодезичних і картографічних робіт;
3) надає адміністративні послуги згідно із законом у відповідній сфері;
4) здійснює державний геодезичний нагляд за топографо-геодезичною і картографічною діяльністю;
5) здійснює заходи щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;
6) погоджує виконання робіт із знесення або перезакладки геодезичних пунктів;
7) готує пропозиції щодо припинення відповідно до законодавства топографо-геодезичних і картографічних робіт, які проводяться з порушенням стандартів, інструкцій, норм і правил;
8) бере участь в організації забезпечення дотримання режиму охорони геодезичних пунктів, аналізує їх стан збереження;
9) бере участь у проведенні картографічного моніторингу території України, включаючи шельфову зону та населені пункти;
10) бере участь у розбудові інформаційної взаємодії держателів геопросторових даних та розвитку національної інфраструктури геопросторових даних;
11) бере участь у заходах із забезпечення функціонування та розвитку державної геодезичної мережі;
12) здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку;
13) організовує виконання робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру;
14) здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні та скасування такої реєстрації;
15) веде поземельні книги та видає витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки;
16) розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території області;
17) вносить у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин;
18) бере участь у розробленні та виконанні галузевих, регіональних та місцевих програм з питань регулювання земельних відносин, раціонального використання земель, їх відтворення та охорони, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища;
19) забезпечує підготовку та здійснення організаційних, економічних, екологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання ті охорону земель, їх захист від шкідливого антропогенного впливу, -отримання режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, інших територій; 4
20) організовує виконання робіт, пов`язаних з проведенням земельної реформи; 21) забезпечує інформаційне та методичне проведення землевпорядних, землеоціночних робіт, вживає організаційних заходів щодо проведення земельних торгів; 22) здійснює землеустрій, зокрема забезпечує проведення державної інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності;
23) вносить до органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування пропозиції щодо використання коштів, які надходять у порядку відшкодування втрат лісогосподарського виробництва;
24) забезпечує створення, формування і ведення регіонального та місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель;
25) проводить відповідно до законодавства моніторинг земель та їх охорону;
26) організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за: додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконанням вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержанням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про земельні ділянки та їх використання; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням у дію об`єктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; виконанням комплексу необхідних заходів щодо захисту земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, псування, забруднення, засмічення відходами, заростання бур`янами, чагарниками та дрібноліссям; додержанням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; 5 виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шар грунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву своєчасного проведення рекультивації порушених земель в обсягах передбачених робочим проектом землеустрою; додержанням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; додержанням установленого законодавством порядку визначенн: та відшкодування втрат лісогосподарського виробництва; додержанням строків розгляду заяв чи клопотань щодо набуто і реалізації прав на землю; у частині родючості ґрунтів за: зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведенні господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення; своєчасним проведенням підприємствами, установами та організаціям! всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищенні родючості ґрунтів; у частині проведення планових та позапланових перевірок за: об`єктом державного контролю; суб`єктами господарювання; відповідністю власників земельних ділянок сільськогосподарського призначення вимогам, визначеним статтею 130 Земельного кодексу України у випадках та у порядку, визначених законодавством у сфері здійсненні державного контролю за використанням та охороною земель;
27) обстежує земельні ділянки, які підлягають рекультивації, та обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псуванні земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання;
28) бере участь у роботі комісій при прийнятті в експлуатації меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель;
29) вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади аб ( органів місцевого самоврядування клопотання щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства; 6 припинення будівництва та експлуатації об`єктів у разі порушення вимог земельного законодавства до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;
30) письмово звертається до відповідної кваліфікаційної (екзаменаційної) комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника, інженера геодезиста кваліфікаційного сертифіката (припинення його дії) і про позбавлення оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок (припинення його дії);
31) складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення;
32) розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, та вживає заходів до її відшкодування щодо земель державної власності сільськогосподарського призначення в установленому законодавством порядку;
33) подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом; 34) подає пропозиції до Держгеокадастру щодо фінансування заходів з охорони земель;
35) вживає відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам;
36) звертається до суду з позовами про визнання недійсними угод, укладених із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок державної, комунальної власності;
37) здійснює розгляд звернень громадян з питань, віднесених до компетенції Держгеокадастру;
38) здійснює інші повноваження, визначені законом.
З вищенаведеного слідує, за Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області не віднесено завдання щодо розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку та її затвердження.
Відтак, суд виснує, що підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо не виготовлення, та не затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку №559а немає, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприсвоєння земельній ділянці кадастрового номера та зобов`язання присвоїти зазначеній земельній ділянці №559а кадастровий номер, суд зазначає про таке.
Згідно з вимогами ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (в редакції станом на час реєстрації земельної ділянки) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, крім іншого, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.
Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:
заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;
оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;
документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:
перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;
за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.
При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.
Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки із заявою встановленої форми та відповідною документацію, яка необхідна для здійснення державної реєстрації земельних ділянок.
Крім того, здійснення державної реєстрації земельної ділянки можливе тільки після розроблення технічної документації із землеустрою та її затвердження у встановленому законом порядку. При цьому, як з`ясовано судом, технічна документація щодо земельної ділянки №559А , яка розташована в садівничому товаристві «Бистриця Надвірнянська», не розроблялася та у встановленому законом порядку не затверджувалася.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області не допущено протиправної бездіяльності, яка полягає у не здійсненні державної реєстрації земельної ділянки та не присвоєнні зазначеній земельній ділянці №559а кадастрового номера.
Суд зазначає, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах.
Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.
У даному випадку, судом не встановлено на момент звернення до суду порушення відповідачем жодних інтересів, прав, свобод позивача з боку Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а отже, задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.