Справа № 160/34066/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34066/23

Головуючий суддя І інстанції Рянська В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №160/34066/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 16 від 19.10.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, після досягнення ним віку 55 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати період його роботи з 01.12.1988 до 16.11.1998 електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання, дільниці з наладки гірничошахтного обладнання у виробничому об`єднанні «Олександріявугілля» до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення ним віку 55 років, а саме з 12.10.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 адміністративний позов було ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 16 від 19.10.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області:

- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період його роботи з 01.12.1988 до 16.11.1998;

- призначити ОСОБА_1 з 12.10.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що останнім правомірно не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 01.12.1988 до 16.11.1998, оскільки не було проведено атестацію робочого місця позивача.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.10.2023 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Заяву позивача було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийнято рішення № 16 від 19.10.2023 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначено, зокрема, що вік заявника становить 55 років, страховий стаж - 37 років 08 місяців 19 днів, пільговий стаж - 11 років 04 місяці 27 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.12.1988 до 16.11.1998 згідно з довідкою від 14.11.2002 № 01-04/112, оскільки відсутні документи про проведення атестації робочого місця, які видані підприємством. До звернення додано довідку від 22.09.2023 № 12-36/620-2, витяги з наказів про результати атестації робочих місць та довідку про зміну назви підприємства, видані архівним відділом. Інформація щодо ліквідації підприємства та зберігання документів в архівній установі відсутня. Зазначено, що у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 12.10.2024.

Копію зазначеного рішення направлено позивачу відділом обслуговування громадян № 10 (сервісним центром) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з повідомленням № 0400-010213-8/166800 від 23.10.2023.

Не погодившись з вказаними доводами пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не враховано спірний період роботи позивача з 01.12.1988 до 16.11.1998 до його пільгового стажу за Списком № 2, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Чинні Списки №1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, які передбачають пільгове пенсійне забезпечення.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній таких записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.

З матеріалів справи видно, що підставою для незарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 01.12.1988 до 16.11.1998 були висновки пенсійного органу про те, що відсутні документи про проведення атестації робочого місця, які видані підприємством.

Так, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , заповненій вперше 12.12.1988, містяться, зокрема, такі записи:

запис № 3 01.12.1988 прийнятий до райенергоуправління ВО «Олександріявугілля» на спеціалізовану ділянку з налагодження гірничо-шахтного електрообладнання електрослюсарем (слюсарем) черговим і з ремонту обладнання 4 розряду (наказ № 200-к від 29.11.1988);

запис № 4 16.11.1998 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ № 141-к від 12.11.1988).

Для підтвердження спеціального стажу позивач надав територіальному органу Пенсійного фонду видану Олександрійським районним енергетичним управлінням Державної холдингової компанії «ОЛЕКСАНДРІЯВУГІЛЛЯ» довідку № 01-04/112 від 14.11.2002, у якій зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день з 01.12.1988 до 16.11.1998 електрослюсарем (слюсарем) черговим і з ремонту обладнання 4-5 розряду спецдільниці налагодження гірничошахтного електричного обладнання Райенергоуправління ВО «Олександріявугілля» Мінвуглепрому УРСР у шкідливих і важких умовах праці. Стаж роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 2, розділом № 1, підрозділом І-а, позицією 2010100а-19931 становить 09 років 11 місяців 15 днів. Щодо посилань відповідача на непроведення атестації робочого місця позивача при роботі на вказаних посадах, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.05.2022 року по справі № 120/1089/19-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період його роботи з 01.12.1988 до 16.11.1998.

Також, з матеріалів справи видно, що станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії 12.10.2023 позивач досяг віку 55, мав страховий стаж 37 років 08 місяців 19 днів. За розрахунками відповідача пільговий стаж позивача на дату звернення становив 11 років 04 місяці 27 днів.

Згідно з довідкою № 01-04/112 від 14.11.2002 ОСОБА_1 працював повний робочий день з 01.12.1988 до 16.11.1998 за професією, передбаченою Списком № 2, усього 09 років 11 місяців 15 днів.

З урахуванням періоду роботи позивача з 01.12.1988 до 16.11.1998, він має достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №160/34066/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва