Справа № 380/19520/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/19520/24 пров. № А/857/6472/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Носа С.П.;

суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі № 380/19520/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Костецький Н.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 14 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся у Львівській окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач) в якому просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неправильно проведеного ОСОБА_1 розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 3,4,5,6 пунктів 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 за період з 01.03.2018 по 07.04.2023; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 3,4,5,6 пунктів 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із розрахунку 4 444,64 грн. на місяць за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, на виконання рішення суду, невірно проведено розрахунок індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 відповідно до вимог абз. 3-6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Вважає, що з 01.03.2018 має право на отримання індексації-різниці в сумі 4444,64 грн. на місяць. Індексація-різниця, на думку позивача, повинна бути виплачена із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано противними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неправильно проведеного розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 07.04.2023 року відповідно до вимог абзаців 3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із розрахунку 4444,64 грн. на місяць за період з 01.03.2018 року по 07.04.2023 року, із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відсутні підстави для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виходячи із фіксованої величини до періоду з 1 березня 2018 року до 20 січня 2021 року. Відтак, відповідач вважає, що грошове забезпечення позивача в період з березня по листопад 2018 року індексації не підлягало. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби, що не заперечується відповідачем.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі №380/15229/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 07.04.2023 року відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.04.2023 року відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078.

Представник позивача 10.08.2024 звернувся до відповідача із адвокатським запитом про виконання вказаного рішення.

Листом від 22.08.2024 №09/8059-24-Вих відповідач надав представнику позивача довідку-перерахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 07.04.2023, створеної на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі №380/15229/23.

Згідно зазначеної довідки, позивачу нараховано індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 відповідно до абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку №1078 у розмірі 00,00 грн.

Позивач вважаючи порушеним своє право на належне грошове забезпечення, звернувся з вказаним позовом до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Право позивача на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, встановлене рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі №380/15229/23, яке набрало законної сили, та, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню при розгляді даної справи.

Згідно абзацу 4 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, (далі - Порядок №1078) позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Стосовно кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3-6 п.5 Порядку №1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 п.5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 п.4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Згідно довідки-перерахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця з якого починаються обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.04.2023 року відповідно до приписів абзаців 4, 5. б пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 по справі №380/15229/23, наданої відповідачем у відповідь на адвокатський запит представника позивача, суд встановив, що сума індексації-різниці грошового забезпечення за вказаний період становить 0,00 грн.

Згідно абз. 4. п.5 Порядку № 1078 суми належної ОСОБА_2 індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 (1762,00*253,30%/100) - 5389,89 (розмір підвищеного грошового забезпечення) = (- 926.74 грн). У березні 2018 року сума на яку збільшилось грошове забезпечення з урахуванням складових порівняно з лютим 2018 року є більшою ніж 4463,15 грн. Отже, у ОСОБА_3 індексація - різниця за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 включно становить 0,00 грн.

Із відомостей особистої картки грошового забезпечення позивача за 2018 рік суд встановив, що грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року становило 14817,60 грн., за березень 2018 року 14836,11 грн. (без врахування компенсації за піднайом житла 4722,58 грн.).

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 18,51 грн. (14836,11 грн. - 14817,60 грн.).

Визначення суми індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу, у березні 2018 року становить 4463,15 грн.

Розмір індексації грошового забезпечення 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року), неодноразово досліджувався та встановлювався судами та підтверджується постановою Верховного Суду від 22.06.2023 року у справі №520/6243/22.

Згідно абзацу 4 п.5 Порядку №1078, сума належної позивачу індексації різниці грошового забезпечення в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 18,51 грн. та становить 4444,64 грн.

Зазначений розмір «індексації-різниці» грошового забезпечення, згідно з абзацу 6 п.5 Порядку №1078, повинен був бути виплачений позивачу щомісячно по день звільнення з військової служби або до наступного підвищення тарифної ставки (окладу) та до такого розміру додається сума «поточної» індексації, яка виплачується коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка.

Зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд приходить висновку, що оскільки березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким необхідно здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення, відповідач мав вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці за спірний період відповідно до абзаців 4-6 п.5 Порядку №1078, а також визначити її розмір. Проте, відповідач, при здійсненні розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 на виконання рішення суду, зробив помилковий висновок про те, що у вказаний період така індексація становить 0,00 грн.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновокм суду першої інтснації про визнання протиправними дії відповідача щодо неправильно проведеного розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 07.04.2023 відповідно до вимог абзаців 3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із розрахунку 4444,64 грн. на місяць за період з 01.03.2018 по 07.04.2023.

Стосовно позовних вимог в частині одночасної компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Постанова №44), який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі-грошова компенсація).

Згідно пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Відповідно до пункту 4 Постанови №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі № 380/19520/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук