Справа № 500/4900/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4900/25

30 жовтня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації відносно виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022, наказу МОЗ України № 402, змінивши статус ОСОБА_1 в реєстрі "ОБЕРІГ" з «на обліку» на «виключений» та з «військовозобов`язаний» на «не військовозобов`язаний»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно виключення ОСОБА_1 з військового обліку згідно рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022, наказу МОЗ України № 402, змінивши статус ОСОБА_1 в реєстрі "ОБЕРІГ" з «на обліку» на «виключений» та з «військовозобов`язаний» на «не військовозобов`язаний».

Позов обґрунтований тим, що 20.06.2022 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст.52а, ст.49а, ст.55б Наказу МОУ №402 від 14.08.2008, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.06.2022 №4/2579. Проте, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не було внесено відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внаслідок чого, дані зазначені у військово-обліковому документі позивача та у Єдиному реєстрі не узгоджуються між собою. Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач просить суд задовольнити позов.

Ухвалою судді від 20.08.2025 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

20.06.2022 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст.52а, ст.49а, ст.55б Наказу МОУ №402 від 14.08.2008, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.06.2022 №4/2579.

Як слідує з військового квитка серії НОМЕР_1 від 25.06.1991 ОСОБА_1 20.06.2022 виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно даних з реєстру від 30.05.2025 ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також зазначено, що згідно постанови ВЛК непридатний з виключенням з військового обліку.

02 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами, в якій просив: змінити відомості в реєстр «ОБЕРІГ» та внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі ст. 52а, 49а, 556 Розкладу хвороб та рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022, змінити статус ОСОБА_1 в реєстрі "ОБЕРІГ" з «на обліку» на «виключений» та з «військовозобов`язаний» на «не військовозобов`язаний».

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 05.06.2025 під час перевірки 28.05.2025 військово-облікових даних ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлений факт внесення даних в ІКС «Оберіг» щодо виключення з військового обліку даного громадянина 01.03.2024 (не в 2022 році). Також встановлений факт проходження ОСОБА_1 медичних оглядів при ІНФОРМАЦІЯ_4 : 16.03.2022 - висновок обмежено придатний до військової служби за ст. 55б та 49а; 21.03.2022 - висновок обмежено придатний за ст. 55б. На підставі подання не оригіналу, а копії довідки (постанови) військово-лікарської комісії №4/2579 від 20.06.2022 (висновок непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 52а, 49а, 55б), картка обстеження та медичного огляду, матеріали додаткового медичного обстеження відсутні в ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» 01.03.2024 оператором на підставі ст.55б ОСОБА_1 переведено із картотеки вільних залишків до картотеки виключених з військового обліку, що є порушенням вимог - наказу МОУ №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

В подальшому позивач направив заяву від 24.06.2025 у відповідь на лист ІНФОРМАЦІЯ_6 № 4/3521 від 05.06.2025, а також завірені належним чином копію документів, що підтверджують виключення з військового обліку, а саме: військовий квиток на ім`я ОСОБА_1 , довідка ВЛК від 20.06.2022, протокол ендоскопічного дослідження від 10.06.2022, висновок відеоезофагогастродуденоскопїї від 14.06.2022, висновок патоморфологічного дослідження від 14.06.2022.

Одночасно позивач просить змінити відомості в реєстр «ОБЕРІГ» та внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі ст. 52а, 49а, 55б Розкладу хвороб наказу МОЗ України № 402 згідно рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянуто заяву позивача та повідомлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено службове розслідування щодо заяви від 02.06.2025 про внесення неправдивих відомостей до ІКС «Оберіг», за результатами якого надіслано направлення для визначення придатності до військової служби. Також вказано, що у зв`язку із вищенаведеним ІНФОРМАЦІЯ_1 не може внести відомості про виключення в ІКС «Оберіг».

В подальшому адвокатом позивача направлено запит в інтересах ОСОБА_1 до відповідача з проханням надати всі наявні відомості на підтвердження факту проходження ВЛК 20.06.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Листом ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено, що наявними відомостями, які підтверджують факт проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 є 20.06.2022 запис в книзі протоколів: №6/1872 - ст.52а, 49а, 556, постанова ВЛК непридатний до в/с з виключенням з військового обліку та запис 20.06.2022 №372 у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду. У ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні будь які інші дані щодо проходження позивачем медичного огляду з висновком - непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (відсутні картки обстеження та медичного огляду, матеріалів додаткового медичного обстеження, які б підтверджували даний висновок ВЛК).

Позивач вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Частинами першою-четвертою статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною сьомою статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною десятою статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. (частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 2232-ХІІ, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону № 2232-ХІІ, військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина п`ята статті 33 Закону №2232-ХІІ).

Частиною першою статті 34 Закону № 2232-ХІІ визначено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1951-VIII від 16.03.2017 (далі - Закон № 1951-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ведення військового обліку громадян України; 2) забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом в мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку. (стаття 2 Закону № 1951-VIII).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:

1) обов`язковість внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру;

3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення.

Частиною п`ятою статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування володільця Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. (частини 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII).

За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; відомості про участь у бойових діях. (стаття 8 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1951-VIII, ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, зазначені у цій частині. (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).

Отже, за змістом вказаних норм, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.

На момент проходження позивачем військово-лікарської комісії був чинним Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 (далі- Порядок №921).

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку №921, цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та виконавчими апаратами районних, обласних рад (далі - державні органи), територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та закладами освіти незалежно від їх підпорядкування та форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Відповідно до пункту 16 Порядку №921 військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів:

для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Абзацами 17-18, 20 пункту 56 Порядку №921 передбачено, що персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних ведеться районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки шляхом обліку персональних та службових даних призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку. Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Як вже встановив суд, 20.06.2022 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст.52а, ст.49а, ст.55б Розкладу хвороб згідно з Наказом МОУ №402 від 14.08.2008, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.06.2022 №4/2579.

Суд зауважує, що згідно з положеннями Порядку № 921, відповідальними за організацію та забезпечення зберігання облікової документації військовозобов`язаних, персональних даних, які в них містяться, збереження підтвердних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також своєчасне внесення даних про військовозобов`язаного, у тому числі й про виключення з військового обліку із зазначенням підстав, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки громадян.

Окрім того, суд вважає належним і допустимим доказом військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , з відомостей розділу VІІІ "Прийняття на облік і зняття з обліку" слідує, що 20.06.2022 позивача виключено з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У листі № 4/4389 від 08.08.2025 відповідач не заперечує обставини проходження 20.06.2022 військово-лікарської комісії, про що свідчить запис у книзі протоколів №6/1872 про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку та запис від 20.06.2022 у журналі реєстрації направлень на ВЛК. У той же час, підставою для відмови у внесенні відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стала відсутність у відповідача карток обстеження та медичного огляду позивача, які б підтверджували такий висновок.

З цього приводу, суд вважає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо належного зберігання документів військового обліку і своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я. Дотримання прав особи і виконання гарантій таких прав не може ставитися у залежність від належного виконання обовязків органом влади. Відтак, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання службових обовязків посадовими особами відповідача щодо забезпечення ведення військового обліку і збереження відповідної документації за умови підтвердження непридатності позивача до військової служби з виключенням з військового обліку іншими доказами.

Крім того, відповідач до суду не надав жодного доказу для спростування довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 №4/2579 від 20.06.2022 і суд не встановив підстав вважати такий доказ неналежним, недостовірним чи недопустимим.

У зв`язку з викладеним, суд висновує, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення даних про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV, суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень згаданої Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

З огляду на те, що відповідач не надав суду доказів внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку з урахуванням відомостей про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, суд вважає, що ефективним засобом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивача шляхом зазначення статусу військового обліку позивача «Виключений з військового обліку» відповідно до довідки військово-лікарської комісії №4/2579 від 20.06.2022.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення даних про непридатність ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку шляхом зазначення статусу військового обліку "Виключений з військового обліку", "не військовозобов`язаний" відповідно до довідки військово-лікарської комісії №4/2579 від 20.06.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1211,20 грн

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.