Справа № 607/15372/25
Суддя: Якімець Т. І.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2025 Справа №607/15372/25 Провадження №2-а/607/636/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

за участю:

представника позивача, адвоката Стецюка Ю.О.,

представника відповідача УПП в Тернопільській області Лобач М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стецюк Юрій Олегович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

23 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник

ОСОБА_1 адвокат Стецюк Ю.О. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) в якому просив: 1) постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 096485 від 13 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126, частиною першою статті 122, частиною другою статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 425 грн скасувати, а адміністративну справу закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; 2) постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5215298 від 13 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 20 400 грн скасувати, а адміністративну справу закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 1 4).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13 липня 2025 року о 15 год. 30 хв. поліцейським взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Поворозником В. Г. складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 096485 від 13 липня 2025 року, у якій вказано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz S500L», р.н. НОМЕР_1 , 13 липня 2025 року 14 год. 57 хв. на а/д М-19 282 км. с. Старий Вишнівець порушив правила дорожнього руху України (далі ПДР України), а саме порушив швидкісний режим, керував транспортним засобом зі швидкістю 75 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год., при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському проглянути дані та зафіксувати, що містяться в реєстраційному документі на транспортний засіб (далі ТЗ), чим порушив п.12.9.б та п.2.1.б ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП та частиною другою статті 36 КУпАП.

Також, 13 липня 2025 року о 19 год. 50 хв. 48 сек. інспектором 1 взводу 4 роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Робак Л. П. складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення без дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5215291 від 13 липня 2025 року, відповідно до якої 13 липня 2025 року 14 год 57 хв. 13 сек. с. Старий Вишній дорога М-19 282 км. гр. ОСОБА_1 керував TЗ «Mercedes-Benz», НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким ТЗ постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2024 року терміном на 12 місяців, чим порушив п.2.1.а ПДР України керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.

Адвокат посилається на те, що у постановах вказано, що начебто ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, порушив ПДР України, а саме: порушив швидкісний режим, при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на Т3, а також, що ОСОБА_1 керував Т3 будучи позбавлений права керування таким відповідної категорії Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Проте, такі твердження поліцейського не відповідають дійсності, оскільки за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 , а інша особа ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При ухвалені постанови, інспектор не зачитав права, позбавив можливості на участь адвоката у розгляді справи, не ознайомив з правопорушенням. Відповідно статей 268 та 289 КУпАП, позивачу не були роз`яснені права та строк на оскарження. Крім того, позивач поліцейському неодноразово наголошував, що він не був водієм, надав поліцейському документи, які посвідчують його особу та неодноразово пояснював, що він не порушував вимог ПДР України, оскільки не керував автомобілем. У позові також вказано, що позивачу не було роз`яснено його прав, належним чином, не вирішені заявлені клопотання, а також грубо порушено процедуру розгляду справи.

Позивач категорично заперечує, що він керував ТЗ у зазначений в постанові день та час, а докази протилежного в матеріалах справи поліцейських відсутні. Матеріали справи, які наявні у поліцейських, не містять доказів про те, що позивач є таким учасником дорожнього руху, як водій. Таким чином, відсутність у матеріалах справи доказів керування позивачем ТЗ, виключає його відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122, частиною першою статті 126 та частиною четвертою статті 126 КУпАП.

2. Стислий зміст відзиву на позовну заяву

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 01 вересня 2025 року від УПП в Тернопільській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач висловив прохання відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Під час несення служби на 282 км автодороги М-19 «Доманово Ковель Чернівці Тереблече» (с. Старий Вишнівець) 13 липня 2025 року працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер TC 000764) було виявлено порушення ПДР України, а саме: водій транспортного засобу марки «Mercedes-Вenz S 500L», р.н. НОМЕР_3 рухався зі швидкістю 75 км/год, при дозволеній 50 км/год, чим порушив п.п.12.9.б, 12.4 ПДР України. Після цього на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII було подано сигнал про зупинку транспортного засобу, проте позивач не виконавши вказану вимогу, продовжив рух. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.п.12.4, 12.9.6 ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. До матеріалів справи в якості доказу долучили фотознімок, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Оскільки на в`їзді у населений пункт Старий Вишнівець як з боку м. Тернопіль так і в напрямку м. Тернопіль встановлений дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту». Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух ТЗ дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості

50 км/год стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

Відповідач долучив до матеріалів справи копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2024 року (справа № 607/20701/24), якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130, частиною першою статті 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також копію постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року (справа № 607/20701/24). Також представником УПП в Тернопільській області ДПП долучено копію постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2024 року (справа № 598/1156/24), якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також копію постанови Тернопільського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року (справа № 598/1156/24).

У відзиві звернуто увагу суду на те, що інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог статей 245, 279, 280, 285 КУпАП; проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Постанова винесена на місці у присутності позивача з дотриманням норм статей 283, 251, 252 КУПАП (а.с. 32 36).

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у цій адміністративній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 19).

Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_2 . Утім, представник позивача не зміг забезпечити його явку, оскільки зі свідком зв`язок втрачено й є інформація, що свідок перебуває за кордоном.

Представник позивача адвокат Стецюк Ю.О. в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Адвокат вказав, що ОСОБА_1 не керував ТЗ й відповідних доказів відповідачем не надано.

У судовому засіданні представник відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Лобач М.В. просила у задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5215298 від 13 липня 2025 року встановлено, що 13 липня 2025 року о 14:57:13 у с. Старий Вишнівець, дорога М-19 282 км., ОСОБА_1 керував ТЗ «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_3 , будучи позбавлений права керування таким ТЗ відповідної категорії постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року терміном на 12 місяців, чим порушив п.2.1.а. ПДР України керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що передбачена відповідальність за частиною четвертою статті 126 КУпАП (а.с. 6, 7).

У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 096485 від 13 липня 2025 року вказано, що 13 липня 2025 року о 14:57 год.

а/д М-19 282 км., с. Старий Вишнівець, водій ОСОБА_1 порушив ПДР України, а саме: порушив швидкісний режим, керував ТЗ зі швидкістю 75 км/год, при допустимому руху

50 км/год, при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб ТЗ, чим порушив п.13.9.б. та п.2.1.б. ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП та частиною другою статті 36 КУпАП (а.с.8).

На фотознімку, 13 липня 2025 року час 14:57:55, с. Старий Вишнівець, дорога М-19 282 км. зафіксовано ТЗ «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 38, 39).

Відповідно до листа-роз`яснення Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16 червня 2010 року № 4/4-2327 виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі ТruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі ТruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертизи не є обов`язковим (а.с. 40).

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32393 від 11 листопада 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № TC000764, чинне до 11 листопада 2025 року (а.с. 44).

Відповідно до експертного висновку від 18 вересня 2024 року адміністрації Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC000764 в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.2 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (а.с. 46).

Як вбачається з листів Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів»

№ 22-38/49 від 01 жовтня 2019 року та № 22-38/30 від 01 липня 2025 року лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань (а.с. 47-48).

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2024 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року (справа № 598/1156/24), якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн та позбавлено права керування ТЗ на строк 1 (один) рік (а.с. 49 52).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 22 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року (справа № 607/20701/24), якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, частиною першою статті 122-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн та позбавлення права керування транспортними засобами на

строк 1 (один) рік (а.с. 53, 60).

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року, (справа № 598/1528/25), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн. У цій постанові суду вказано, що ОСОБА_1 13 липня 2025 року о 14:57 год. на 282 км автодороги М-19 сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» у с. Старий Вишнівець, Кременецького району Тернопільської області керував ТЗ Mercedes-Вenz S 500L, д.н.з. НОМЕР_3 .

Дата набрання законної сили постанови у справі № 598/1528/25 вказано 14 жовтня 2025 року.

Досліджені в судовому засіданні відеозаписи з автореєстратора «Автореєстратор», та нагрудних камер 472554, 230575 «part_00000_export-2ngr4», «part_00001_export-2ngr4», «part_00002_export-2ngr4», якими встановлено факт керування транспортним засобом Mercedes-Вenz S 500L, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, водієм якого був ОСОБА_1

(а.с. 25, 62).

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

2.1. Конституція України встановлює: права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3); в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8).

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди (частина п`ята статті 125 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Конституційний Суд України, у Рішенні від 24 червня 2020 року № 6-р(II)/2020, виснував, що складовим елементом конституційного принципу верховенства права в розумінні статті 8, частини другої статті 55 Конституції України є доступ особи до суду з метою здійснення судового контролю щодо законності та правомірності усіх рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, оскільки в результаті такої діяльності публічної влади можливе свавільне втручання у права, свободи будь-якої фізичної чи юридичної особи (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини).

У Рішенні від 01 березня 2023 року № 2-р(II)/2023 Конституційний Суд України наголосив, що здійснення публічної влади в добропорядний спосіб вимагає того, щоб особі було надано можливість у дієвий спосіб оскаржувати акти органів публічної влади, їх посадових і службових осіб, їхні дії або бездіяльність, завдяки чому забезпечується підзвітність цих органів та їх посадових і службових осіб за ухвалені ними рішення, учинені дії або бездіяльність. Тому адміністративне судочинство є стрижневим елементом демократичного врядування, а його дієвість засадничою для будь-якого суспільства, ґрунтованого на правовладді. У захисті людських прав та додержанні правовладдя ключовим елементом є право особи оскаржувати рішення, дії або бездіяльність органів публічної влади, їх посадових і службових осіб у спосіб використання справедливих процесуальних приписів права в кожному випадку, коли внаслідок ухвалення таких рішень, учинення дій або бездіяльності зазнають порушення права, свободи та інтереси особи. Призначення національної системи адміністративного судочинства полягає в тому, щоб забезпечити судовий контроль щодо рішень, дій або бездіяльності органів публічної влади, їх посадових і службових осіб відповідно до процедури, узгідненої з вимогами справедливого судового розгляду (абзаци третій п`ятий пункту 5 мотивувальної частини).

У цьому ж Рішенні орган конституційного контролю резюмував: «в юридичних відносинах між особою з одного боку, і державою (в особі органів державної влади) та іншими органами публічної влади із другого, особа завжди є слабшою стороною. Саме тому в державі, керованій правовладдям, мають діяти адміністративні суди, метою діяльності яких є захист особи супроти держави» (абзац другий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини).

За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини п`ятої статті 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

2.2. Відповідно до оскаржуваної постанови серії ББА № 096485 від 13 липня 2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП, частиною другою статті 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Постановою серії ЕНА № 5215298 від 13 липня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з пунктом 2.1.а. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.1.б. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон).

Як вказано у пункті 12.9.б. ПДР України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») настає відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП.

Диспозицією частини четвертої статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вказано у частині другій статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим КУпАП та іншими законами України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 126 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вказано у статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною першою статті 72, статті 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як вказано у частині п`ятій статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою третьою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Частиною першою статті 276 КУпАП, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з пунктом 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Представник позивача стверджує, що ухвалені постанови щодо ОСОБА_1 мають бути скасовані, адже у діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, інкримінованих працівниками поліції. При цьому стрижнем мотивування відсутності складу таких правопорушень у діях позивача, з огляду на зміст позовної заяви та тверджень представника позивача, є недоведеність факту керування ТЗ ОСОБА_1 .

Відповідно до відеозаписів із нагрудних камер 472554, 230575, позивач не заперечує про відсутність в нього документів, зазначених у п. 2.1. ПДР України.

Системний аналіз відеоматеріалів «part_00000_export-2ngr4», «part_00001_export-2ngr4», «part_00002_export-2ngr4» з нагрудних камер 472554, 230575 та автореєстратора, дає підстави для висновку, що за кермом ТЗ перебував саме ОСОБА_1 , оскільки на відео зафіксовано рух з боку автомобіля особи у світлій футболці у бік приміщення сторожа, у якій потім на відео перебуває сам ОСОБА_1 . Крім того, сторож, який хоч і безпосередньо не бачив як позивач виходив з автомобіля, зазначив, що останні перед приїздом поліцейських забіг у приміщення та просив його заховати.

У судовому засіданні представник відповідача УПП в Тернопільській області Лобач М.В. вказала, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, про що свідчать постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2024 року, залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року (справа № 598/1156/24), та постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2024 року, залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року (справі № 607/20701/24).

Також, представник відповідача зазначила, що постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року (справа № 598/1528/25), яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Як встановлено у цій постанові суду, ОСОБА_1 13 липня 2025 року о 14:57 год. на 282 км автодороги М-19 сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» у с. Старий Вишнівець, Кременецького району Тернопільської області, керуючи ТЗ «Mercedes-Вenz S 500L», д.н.з. НОМЕР_3 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122-2 КУпАП, яке доведе у судовому засіданні. Тобто є рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено що 13 липня 2025 року о 14:57 год. на 282 км автодороги М-19 сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» у с. Старий Вишнівець, Кременецького району Тернопільської області керував ТЗ «Mercedes-Вenz S 500L», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 керував цим ТЗ.

Отже, доводи сторони позивача стосовно того, що ОСОБА_1 не перебував за кермом ТЗ «Mercedes-Вenz S 500L», д.н.з. НОМЕР_3 під час зупинки цього автомобіля працівниками поліції 13 липня 2025 року не знайшли свого підтвердження.

2.3. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (частини перша четверта статті 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (частина друга статті 9 КУпАП).

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відсутність у водія посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, посвідчення водія на право керування транспортним засобом може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керуванням транспортним засобом, а вищезазначені норми законодавства встановлюють повноваження працівника поліції щодо перевірки вказаних документів.

Справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем 13.07.2025 шляхом порушення вимог ПДР України, що знайшло свій прояв у ненаданні для перевірки на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз`яснено позивачу його права передбачені статтею 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачене частиною першою статті 126 КУпАП.

Після чого у присутності позивача було винесено постанову, з якою надалі позивача було повідомлено про порядок її оскарження та наслідки її невиконання, передбачені статтями 307, 308 КУпАП.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд бере до уваги наведене вище та зазначає, що відповідач діяв виключно на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а оскаржувана постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією № 1395.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо спростування вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

Оцінивши докази у цій справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значимість вчиненого правопорушення, дослідивши доводи позивача, доводи відповідача, переглянувши відеодокази, проаналізувавши постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2024 року, залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року (справа № 598/1156/24), якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП; постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2024 року, залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року (справа № 607/20701/24), якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, частиною першою статті 122-2 КУпАП; постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року (справа № 598/1528/25), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, суд вважає, що доводи позовної заяви про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, за вчинення яких його притягнуто до відповідальності постановами серії ББА № 096485 від 13 липня 2025 року та серії ЕНА № 5215298 від 13 липня 2025 року, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до статті 288 КУпАП перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Суд дійшов висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності працівниками поліції в повному обсязі були дотримані вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного суд вважає, що оскаржувані рішення відповідають вимогам закону.

Позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з фактом його притягнення до адміністративних відповідальностей за частинами першою та четвертою статті 126 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП, не є достатньою підставою для скасування постанов та звільнення особи від адміністративної відповідальності. Мотиви позивача вказують, що обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що немає підстав для скасування оспорюваних позивачем постанов.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно вказаного правила, судові витрати поверненню не підлягають.

На підставі статей 7, 9, 122, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, керуючись статтями 2, 5, 9, 19, 20, 70, 72 77, 79, 122, 139, 241 246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стецюк Юрій Олегович, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ББА № 096485 від 13 липня 2025 року та серії ЕНА № 5215298 від 13 липня 2025 року, відмовити.

3. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

7. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддяТ. І. Якімець