Справа № 160/33153/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33153/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/33153/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, які виразились у прийнятті рішення від 30.10.2024 № 83 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.10.2024 № 83;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у пільговий стаж за Списком № 1 (підземні роботи) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: - з 01.09.1999 року по 19.05.2000 року - навчання в Першотравенському професійно-технічному училищі № 40 за спеціальністю електрослюсар підземний; - з 23.05.2000 року по 23.11.2001 року строкову військову службу в лавах Армії України; - період учбових відпусток з 10.09.2012 по 13.09.2012, з 26.11.2012 по 15.12.2012, з 20.05.2013 по 01.06.2013, з 07.10.2013 по 19.10.2013, з 18.11.2013 по 22.11.2013, з 17.03.2014 по 29.03.2014, з 27.10.2014 по 19.11.2014, з 11.12.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.01.2015; - з 08.01.2002 року по 14.01.2002 року - період перебування в учбовому пункті;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення, а саме з 23.10.2024, з урахуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково, а саме, суд:

- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах від 30.10.2024 №83;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Першотравенському професійно-технічному училищі № 40 за спеціальністю електрослюсар підземний з 01.09.1999 по 19.05.2000; період проходження строкової військової служби в рядах Армії України з 23.05.2000 року по 23.11.2001 року, період учбових відпусток з 10.09.2012 по 13.09.2012, з 26.11.2012 по 15.12.2012, з 20.05.2013 по 01.06.2013, з 07.10.2013 по 19.10.2013, з 18.11.2013 по 22.11.2013, з 17.03.2014 по 29.03.2014, з 27.10.2014 по 19.11.2014, з 11.12.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.01.2015 та період перебування в учбовому пункті з 08.01.2002 по 14.01.2002;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 23.10.2024, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив;

- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно з доданими до заяви документами до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди. Отже у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058, оскільки пільговий стаж становить 22 роки 04 місяці 21 день (із необхідних 25 років). Апелянт вказує, що пенсійний орган не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення своїми діями прав позивача на пенсійне забезпечення.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

23.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яким прийнято рішення від 30.10.2024 № 83 про відмову в призначенні пенсії.

В рішенні вказано, що вік заявника становить 42 роки 05 місяців; страховий стаж з урахуванням додаткових періодів за роботу за Списком №1 становить 46 років 08 місяців 07 днів, в тому числі підземні роботи згідно постанови №202(25) 22 роки 04 місяці 21 день.

В рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення, виходячи з того, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент розгляду заяви відсутнє.

Позивач, не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Відтак період навчання позивача в Професійно-технічному училищі №40 з 01.09.1999 року по 19.05.2000 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, оскільки під час навчання позивач працював на посаді електрослюсаря у ВАТ «Павлоградвугілля», що відповідає вимогам статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту». Судом першої інстанції встановлено, що позивач на момент призову на строкову військову службу навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі. Отже, за встановлених судом першої інстанції обставин, позивач має право на зарахування до пільгового стажу роботи періоду проходження ним військової служби, оскільки призов до лав військової служби відбувався під час його навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Під час навчання позивач працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що періоди перебування в учбовому пункті та в учбових відпустках також повинні бути зараховані до пільгового стажу. Проте, з урахуванням дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд першої інстанції з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважав за необхідне зобов`язати належний орган призначення пенсії повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 23.10.2024.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно ч.1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 3 ст. 114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як встановлено з трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 01.09.1999, 01.09.1999 позивача прийнято учнем підземного електрослюсаря з подальшим направленням на навчання в Професійно-технічному училищі №40.

23.03.2000 позивача переведено учнем електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання на період практики.

05.05.2000 позивача звільнено у зв`язку з призовом в армію п. 3 ст.36 п. 3 КзПП України.

23.05.2000 по 23.11.2001 позивач проходив службу в рядах Армії України.

З 08.01.2002 позивача прийнято на роботу електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем у шахті.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає про зарахування всіх періодів роботи позивача до страхового та пільгового стажу.

З розрахунку форми РС-право, колегією суддів встановлено, що період навчання з 01.09.1999 року по 19.05.2000 року в Першотравенському професійно-технічному училище № 40 по спеціальності електрослюсар підземний, період проходження служби з 23.05.2000 по 23.11.2001, та період перебування у службових відпустках з 08.01.2002 по 14.01.2002, з 10.09.2012 по 13.09.2012, з 26.11.2012 по 15.12.2012, з 20.05.2013 по 01.06.2013, з 07.10.2013 по 19.10.2013, з 18.11.2013 по 22.11.2013, з 17.03.2014 по 29.03.2014, з 27.10.2014 по 19.11.2014, з 11.12.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.01.2015 не зараховано позивачу до пільгового стажу за Списком №1.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі-Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-ХІІ встановлено, що професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів. Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі-Закон №103/98-ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 426/17400/16-а, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17, від 05.11.2020 у справі № 681/1567/17, від 11.07.2022 у справі № 160/6695/21).

Колегією суддів встановлено, що з довідки № 265 від 11.10.2024 року, яка видана КЗО «Першотравенський гірничий ліцей» «ДОР», позивач дійсно навчався в ПТУ № 40 м. Першотравенська за професією «Електрослюсар-підземний» з 01.09.1999р. (наказ №15-К від 30.08.1999р.) по 19.05.2000р. (наказ №11-К від 19.05.2000 р.). По закінченню навчання присвоєно четвертий розряд електрослюсаря підземного та видано диплом серії НОМЕР_4 . Підстава: поіменна книга №20 обліку особового складу учнів.

В довідці також зазначено, що Наказом МОіНУ від 07.02.2009 за № 73 професійно-технічне училище № 40 перейменовано у державний професійно-технічний навчальний заклад «Першотравенський гірничий ліцей». Відповідно до витягу із рішення №205-12/VIII, ХІI сесії VIII скликання Дніпропетровської обласної ради від 28.07.2022, Державний професійно-технічний навчальний заклад «Першотравенський гірничий ліцей» реорганізовано шляхом перетворення у Комунальний заклад освіти «Першотравенський гірничий ліцей» Дніпропетровської обласної ради».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зарахування періоду навчання позивача в Професійно-технічному училищі №40 з 01.09.1999 по 19.05.2000 до пільгового стажу за Списком №1, оскільки під час навчання позивач працював на посаді електрослюсаря у ВАТ Павлоградвугілля, що відповідає вимогам статті 38 Закону України Про професійну(професійно-технічну) освіту.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Список №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, чинний на період роботи позивача затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Віднесення професії «електрослюсар», за якою позивач навчався та працював, до Списку №1 пенсійним органом не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент призову на строкову військову службу навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі.

Отже, за встановлених судом обставин, позивач має право на зарахування до пільгового стажу роботи періоду проходження ним військової служби, оскільки призов до лав військової служби відбувався під час його навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що період проходження позивачем військової служби підлягає зарахуванню до пільгового стажу по Списку №1.

Дипломом серії НОМЕР_5 підтверджено, що ОСОБА_1 закінчив у 2015 році Павлоградський технікум Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" за спеціальністю "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв" та здобув кваліфікацію технік-електромеханік гірничий.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 491 від 22.10.2024, виданої ВП ШУ Першотравенське ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, ОСОБА_1 з 08.01.2002 по 14.01.2002 перебував в учбовому пункті та з 10.09.2012 по 13.09.2012, з 26.11.2012 по 15.12.2012, з 20.05.2013 по 01.06.2013, з 07.10.2013 по 19.10.2013, з 18.11.2013 по 22.11.2013, з 17.03.2014 по 29.03.2014, з 27.10.2014 по 19.11.2014, з 11.12.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.01.2015 перебував в учбовій відпустці. Оплата нараховувалася виходячи з його середньої заробітної плати, з підземної тарифної ставки.

За пунктом "д" частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Відповідно до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України "Про освіту" від 23.05.1991 № 1060-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 41 наведеного Закону визначено, щодо професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998р. № 103/98-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час навчання позивач працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже, періоди перебування в учбовому пункті та в учбових відпустках також повинні бути зараховані до пільгового стажу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Тернопіліській області від 30.10.2024 № 83 та його скасування.

Як наслідок, судом першої інстанції обрано правильний спосіб поновлення порушених прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи) ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Першотравенському професійно-технічному училище № 40 по спеціальності електрослюсар підземний з 01.09.1999 по 19.05.2000; період проходження строкової військової служби в рядах Армії України з 23.05.2000 року по 23.11.2001 року, період учбових відпусток з 10.09.2012 по 13.09.2012, з 26.11.2012 по 15.12.2012, з 20.05.2013 по 01.06.2013, з 07.10.2013 по 19.10.2013, з 18.11.2013 по 22.11.2013, з 17.03.2014 по 29.03.2014, з 27.10.2014 по 19.11.2014, з 11.12.2014 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.01.2015 та період перебування в учбовому пункті з 08.01.2002 по 14.01.2002; та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 23.10.2024, з урахуванням правової позиції, викладеної в рішенні суду.

Інші доводи суду першої інстанції не покладені в основу незгоди з рішенням суду першої інстанції, що викладені в апеляційній скарзі, а тому суд апеляційної інстанції не надає їм правову оцінку.

Відтак, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/33153/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/33153/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя Т.І. Ясенова