Справа № 200/1267/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року справа №200/1267/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 200/1267/25 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 14 лютого 2025 року № 88 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до страхового стажу період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року згідно з довідкою від 04 листопада 2021 року № 121/1 та заробітну плату за період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року згідно з довідкою від 04 листопада 2021 року № 121/1, а також перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 лютого 2025 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови в переведенні на пенсію за віком, оскільки за формою РС-право страховий стаж становить 35 років 3 місяці 10 днів при необхідних 30 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 200/1267/25 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14 лютого 2025 року № 88 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 лютого 2025 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року згідно з довідкою від 04 листопада 2021 року № 121/1 та заробітну плату за період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року згідно з довідкою від 04 листопада 2021 року № 121/1.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності.

08 лютого 2025 року позивач звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Заява розглянута за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14 лютого 2025 року № 88 позивачеві відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недостатністю страхового стажу 30 років.

Рішенням страховий стаж не визначено; зазначено про незарахування періоду роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року, оскільки роботодавець знаходиться на території Російської Федерації.

Разом з тим за формою РС-право, оформленою станом на 14 травня 2019 року, страховий стаж становить 35 років 3 місяці 10 днів. При цьому стаж обчислено по 05 червня 2018 року.

Слід зазначити, що спірний період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року не визначено записами трудової книжки, на його підтвердження позивачем надано довідку від 04 листопада 2021 року № 121/1.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Позивач виявила бажання щодо переведення її на пенсію, призначену на підставі статті 26 Закону № 1058-IV.

Відповідно до абзаців 1, 2, 8 частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років (норму наведено судом на дату досягнення позивачем відповідного віку).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення із заявою про переведення на пенсію за віком, а саме станом на 08 лютого 2025 року, досягнула 61 річного віку (у 2023 році 60 років), що є достатнім за віковим критерієм для призначення пенсії за віком на умовах, визначених частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV.

Спірним є питання наявності необхідного страхового стажу, проте відомостями наданими сторонами форм РС-право, за якими страховий стаж становить 35 років 3 місяці 10 днів, спростовуються висновки відповідача про його недостатність на рівні не менше 30 років.

Вказане є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 14 лютого 2025 року № 88 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи), передбачено, що […]. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. […].

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

[…]. Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, (в тому числі документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і за вислугу років), передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків;

[…]. Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Отже, вказані норми при відсутності відповідних записів у трудовій книжці допускають встановлення стажу та врахування заробітної плати за документами, виданими за місцем роботи, тобто у цій справі за довідками від 04 листопада 2021 року № 121/1.

При відсутності інформації про сплату страхових внесків підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28 січня 2025 року у справі № 620/3530/22: відсутність інформації про сплату страхових внесків до пенсійного фонду держави, з якою відсутній міжнародний договір, та неможливість їх підтвердження не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії за віком стажу роботи, набутого на підприємствах такої держави, який підтверджений належними доказами, зокрема записами трудової книжки.

Висновки відповідача про неврахування довідок від 04 листопада 2021 року № 121/1 з огляду на постанову Кабінету Міністрів України Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 29 листопада 2022 року № 1328 є помилковими, оскільки стаж набутий до припинення дії вказаної Угоди.

У Рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене похідна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 лютого 2025 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року згідно з довідкою від 04 листопада 2021 року № 121/1 та заробітну плату за період роботи з 04 березня 2019 року по 31 жовтня 2021 року згідно з довідкою від 04 листопада 2021 року № 121/1.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 200/1267/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 200/1267/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко