Справа № 580/9437/25
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року справа № 580/9437/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльності Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо належного розгляду заяви позивача від 24.04.2025 про перегляд дати поновлення його на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993;

- зобов`язати Житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) розглянути повторно заяву позивача від 24.04.2025 та прийняти рішення про поновлення його на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) вчинила бездіяльність щодо належного розгляду заяви позивача від 24.04.2025 про перегляд дати поновлення його на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив, надало до суду письмовий відзив на позов та зазначив, що у зв`язку із відсутністю рапорту та належних і допустимих доказів зарахування/зняття позивача на (з) квартирного обліку 1993 року, відповідно, відсутні правові підстави для прийняти рішення про поновлення його на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993. Також відповідачем вказано, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки позивач саме з листа від 24.12.2024 дізнався про відсутність протоколу про не перебування його на квартирному обліку, однак до суду із даним позовом звернувся лише 19.08.2025.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 15.10.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання завірених копій документів, що знаходяться у розпорядженні житлової комісії

Листом відповідача від 24.12.2024 №06.1.3/Б-149/227-2 повідомлено позивача про те, що сформованою позивачем у 2012 році житловій справі відсутні документи, які підтверджують перебування його на квартирному обліку з 1993 по 29.10.2012.

24.04.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив переглянути дату його перебування на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993.

Відповідач листом від 12.06.2025 №06.1.3/Б-93/153 повідомив позивача, що позивачу 24.12.2024 вже була надана відповідь № 06.1.3/Б-149/227-24 із порушеного ним питання, отже звернення позивача підлягає залишенню без розгляду.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви позивача від 24.04.2025 про перегляд дати поновлення його на квартирному обліку, він звернувся до суду із цим позовом.

Згідно з частинами першою другою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 ЖК Української РСР, згідно з якою громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до частини першої статті 9 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно зі статтею 34 ЖК Української РСР такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно до статті 37 ЖК Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Приписами ст.38 ЖК України визначено, що Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України.

Громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті (ст. 40 ЖК України).

Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Спеціальним Законом, який регулює питання соціального та правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей є Закон №2011/ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

В Преамбулі Закону зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Приписами ст. 1 Закону визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (ст.1-2 Закону).

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Стаття 12 Закону № 2011-XII передбачає, що Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 12 Закону №2011-XII, визначено, що військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв`язку з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних при проходженні військової служби, жилі приміщення за місцем проживання, обраним з урахуванням встановленого порядку, надаються у першу чергу.

Таким чином, зазначена норма Закону чітко визначає, що військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв`язку із захворювання, одержаних при проходженні військової служби, жилі приміщення надаються за місцем проживання, обраним з урахуванням встановленого порядку, надаються у першу чергу.

Кабінетом Міністрів України прийняно постанову від 03.08.2006 № 1081 Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, якою затверджено Порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Відповідно до п. 22. Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Отже, зазначеним Порядком №1081 чітко визначено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

У подальшому, пункт 29 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2022 №61, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2023 №15 викладено наступного змісту: військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно з п. 23 Порядку №1081, для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

До рапорту додаються:

- довідки про реєстрацію місця проживання перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов;

- витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї;

- довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад);

- документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

За змістом п.24 Порядку №1081 визначено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 24.04.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив переглянути дату його перебування на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993.

Відповідач листом від 12.06.2025 №06.1.3/Б-93/153 повідомив позивача, що позивачу 24.12.2024 вже була надана відповідь № 06.1.3/Б-149/227-24 із порушеного ним питання, отже звернення позивача підлягає залишенню без розгляду.

Разом з цим, суд зазначає, що листом відповідача від 24.12.2024 №06.1.3/Б-149/227-2 повідомлено позивача про те, що сформованою позивачем у 2012 році житловій справі відсутні документи, які підтверджують перебування його на квартирному обліку з 1993 по 29.10.2012, тобто стосувалася виключно звернення позивача щодо отримання копій документів із житлової справи та не була пов`язана з питанням перегляду дати перебування позивача на квартирному обліку, про що позивач саме 24.04.2025 подав до відповідача відповідну заяву.

Отже, суд дійшов висновку, що на засіданні житлової комісії звернення позивача від 24.04.2025 фактично не було розглянуто, оскільки комісією не прийнято чіткого рішення про задоволення звернення або ж про відмову у його задоволенні.

Згідно з п. 29 Постанови КМУ №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначений пункт Постанови КМУ чітко визначає, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Враховуючи, що Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) за наслідками розгляду заяви позивача від 24.04.2025 про перегляд дати поновлення його на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993 по суті рішення не прийняла, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача повторно розглянути повторно заяву позивача від 24.04.2025 та прийняти рішення по суті порушеного у ній питання, однак позов в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача саме поновити позивача на квартирному обліку є передчасним та задоволенню не підлягає.

За вказаних обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити частково.

Не підлягає до задоволення клопотання відповідача щодо залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки листом відповідача від 24.12.2024 №06.1.3/Б-149/227-2 повідомлено позивача про те, що сформованою позивачем у 2012 році житловій справі відсутні документи, які підтверджують перебування його на квартирному обліку з 1993 по 29.10.2012, тобто стосувалася виключно звернення позивача щодо отримання копій документів із житлової справи та не була пов`язана з питанням перегляду дати перебування позивача на квартирному обліку, про що позивач саме 24.04.2025 подав до відповідача відповідну заяву.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.04.2025 про перегляд дати поновлення його на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку з 08.06.1993.

Зобов`язати Житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) від 24.04.2025 та прийняти рішення по суті порушеного у ній питання.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА