Справа № 160/28007/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28007/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного університету оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 р. (суддя Лозицька І.О) в адміністративній справі №160/28007/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті йому за період з 01 серпня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078, із визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 р.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому за період з 01 серпня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. індексацію грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового) - січень 2008 р. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, із урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2016р. по день фактичної її виплати включно за весь час затримки;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2016 р. по день фактичної виплати включно за весь час затримки.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що у період проходження ОСОБА_1 військової служби відповідачем не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась йому індексація грошового забезпечення, а саме без застосування базового місяця - січень 2008 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Національний університет оборони України просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що з 19 липня 2022 р. дія редакція статті 233 КЗпП України, яка більше не передбачає звернення до суду про стягнення заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Відповідно до п.1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України, під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтею 233 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 зазначений карантин з 30 червня 2023 р. на всій території України скасовано, а до суду позивач звернувся 21 жовтня 2024 р. Також вказано про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, із застосуванням базового місяця - січень 2008 р. та передчасністю вимог щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів через не виплату індексації, яка ще не нарахована.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Національному університеті оборони України та на теперішній час виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. За період з 01 серпня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. йому була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення не в повному обсязі, в зв`язку із чим його представник звернувся із заявою до відповідача, в якій просив нарахувати та виплатити позивачу індексацію, із визначенням базового місяця - січень 2008 р. Листом від 28 червня 2024 р. відповідач повідомив, що сума збільшення розміру грошового забезпечення за грудень 2015 р. перевищила щомісячні розрахункові суми індексації з січня 2016 р. по лютий 2018 р., тому нарахована та виплачена сума індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. становила 0.00 грн.

Вважаючи, що відповідачем не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, а також вважаючи наявним право на отримання компенсації втрати частини доходів, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення до 28 лютого 2018 р. включно. Також вказав, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, він має право на компенсацію втрати частини доходів з 01 серпня 2016 р. по день фактичної виплати індексації.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 р. № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, які набули чинності з 19 липня 2022 р. Нова редакція вказаної статті більше не передбачала звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Водночас, частина перша даної статті визначає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Питання стосовно правил застосування частини другої статті 233 КЗпП України було предметом розгляду Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2025 р. у справі № 460/21394/23.

Судова палата сформулювала позицію, що правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 р., підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції), а у період з 19 липня 2022 р. підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX).

Також, ідповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 р. відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин.

До суду ОСОБА_1 звернувся 21 жовтня 2024 р., заявивши позовні вимоги за період з 01 серпня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

Тобто, до вказаних правовідносин має бути застосована редакція статті 233 КЗпП України, що діяла до 19 липня 2022 р., із урахуванням діючого на території України до 30 червня 2023 р. карантину.

Щодо застосування базового місяця - січень 2008 р. для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 серпня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. слід зазначити наступне.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).

В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Верховним Судом в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21 вказано, що схеми посадових окладів військовослужбовців, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, яка була чинною з 01 січня 2008 р. до 01 березня 2018 р. Тобто січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу (посадового окладу), за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. Також вказано, що у суду наявні підстави зобов`язати суб`єкта владних повноважень здійснити на користь особи перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, і це не є втручанням у його дискреційні повноваження.

Дані обставини свідчать про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 р.

Щодо компенсації втрати частини доходів слід зазначити наступне.

Статтею 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, сума індексації грошових доходів громадян.

Використане у статті 3 наведеного Закону формулювання, що компенсація обчислюється шляхом множення суми «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 29 травня 2025 р. у справі №640/12053/21.

Разом з цим, індексація як дохід, що підлягає компенсації, визнаний Законом України № 1214-IX від 04 лютого 2021 р., яким внесено зміни до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Ці зміни набрали чинності 26 лютого 2021 р.

Тобто, до 26 лютого 2021 р. індексація грошового забезпечення не визнавалась законодавцем доходом, який підлягав компенсації у випадку порушення строку її виплати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язок по нарахуванню та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів на суму невиплаченої індексації віник у відповідача після 26 лютого 2021 р., тобто після законодавчого врегулювання.

Відтак, оскаржене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в наведеній частині з підстав, передбачених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, із прийняттям нового судового рішення.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного університету оборони України - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 р. в адміністративній справі №160/28007/24 - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Національного університету оборони України та зобов`язання його нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів на суму невиплаченої своєчасно індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2016 р. до 26 лютого 2021 р.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 р. в адміністративній справі №160/28007/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 жовтня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник