Справа № 706/798/25
Суддя: Орендарчук М. П.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/798/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Орендарчука М.П., за участю секретаря судових засідань Пізняк Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 30.05.2025 р. близько 9 год. 41 хв. на 210 км 650 м автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, він керуючи транспортним засобом марки Тайота Сайенна, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 19 км/год, чим порушила вимоги абз. б п. 12.9 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що 30.05.2025 він рухалася по трасі Київ-Одеса в напрямку Києва. Працівники поліції під час розгляду справи не надали жодних доказів перевищення швидкості сами ним оскільки він не перебував за кермом, не надано змоги скористатися правовою допомогою, а відтак таку постанову винесено без достатніх доказів.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому останній вважає вимоги позивача безпідставними. Посилається на те, що 30.05.2025 р. близько 9 год. 41 хв. поліцейський роти № 6 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області капрал поліції Дудка Сергій Петрович (далі - поліцейський) ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», на 210 км. 650 м. км. автодороги М-05 Київ-Одеса.

У цей час поліцейський став свідком того, як позивач керував транспортним засобом Тайота Сайенна (д.н.з. НОМЕР_1 ) порушив вимоги дорожнього знаку 3.29 обмеження швидкості та рухався в дії знаку 79 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год. та відмовився надавати посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язково цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зупинивши, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначений транспортний засіб, поліцейськи згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надалі, поліцейський згідно п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Водій, на неодноразові вимоги поліцейського, не надавав документи для перевірки та встановлення особи.

Поліцейський повідомив позивача, що такі дії, а саме: непред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб передбачають адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП та є порушенням п. 2.4 а ПДР України. Натомість Позивач так і не пред`явив зазначені документи.

Після встановлення особи, поліцейський згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП та ч. 2 ст. 36 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Під час розгляду справи Позивач в телефонному режимі скористався правовою допомогою.

Розглянувши справу, поліцейський, відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ч.2 ст. 36 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕНА №4849411 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Надалі поліцейський згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307,308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

В постанові допущена описка в часі: замість 10 год. 30 хв., правильний час 09 год. 41 хв., який підтверджується відеозаписом з приладу TruCam, так і відео з портативних відеореєстраторів поліцейських.

Допущена описка, а саме час зазначений у постанові дана описка не впливає на суть правопорушення.

Таким чином, постанова серії ЕНА № 4849411 від 30.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі доводи викладені у відзиві підтримує повністю.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, а також електронний доказ відеозапис, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач зазначає, що ч.1 ст. 126 КУпАП не є правопорушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тому поліцейський повинен був скласти протокол відповідно до ст. 256 КУпАП.

Однак, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з пп. б п. 12.9 ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху встановлено адміністративну відповідальність відповідно до ст. 122 КУпАП.

Так, ч. 1 статті 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3, 4, 6 і 7 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. (ч. 4 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення щодо виявлення порушень ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення. А тому доводи позивача, що ч.1 ст. 126 КУпАП не є правопорушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тому поліцейський повинен був скласти протокол відповідно до ст. 256 КУпАП, є безпідставними.

Згідно з ч. 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 283 КУпАП встановлені обов`язкові вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як зазначалося вище, 30.05.2025 р. близько 9 год. 41 хв. поліцейський роти № 6 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області капрал поліції Дудка Сергій Петрович (далі - поліцейський) ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», на 210 км. 650 м. км. автодороги М-05 Київ-Одеса.

У цей час поліцейський став свідком того, як позивач керував транспортним засобом Тайота Сайенна (д.н.з. НОМЕР_1 ) порушив вимоги дорожнього знаку 3.29 обмеження швидкості та рухався в дії знаку 79 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год. та відмовився надавати посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язково цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зупинивши, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначений транспортний засіб, поліцейськи згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надалі, поліцейський згідно п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Водій, на неодноразові вимоги поліцейського, не надавав документи для перевірки та встановлення особи.

Поліцейський повідомив позивача, що такі дії, а саме: непред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб передбачають адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП та є порушенням п. 2.4 а ПДР України. Натомість Позивач так і не пред`явив зазначені документи.

Після встановлення особи, поліцейський згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП та ч. 2 ст. 36 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Під час розгляду справи Позивач в телефонному режимі скористався правовою допомогою.

Розглянувши справу, поліцейський, відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ч.2 ст. 36 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕНА №4849411 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. Надалі поліцейський згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307,308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

В постанові допущена описка в часі: замість 10 год. 30 хв., правильний час 09 год. 41 хв., який підтверджується відеозаписом з приладу Trucam, так і відео з портативних відеореєстраторів поліцейських.

Допущена описка, а саме час зазначений у постанові дана описка не впливає на суть правопорушення.

Вище викладене підтверджується відеозаписом з портативного відео реєстратора поліцейського 476548 на якому, зафіксовано, що зупинивши транспортний засіб за кермом транспортного засобу перебуває Позивач.

З початку запису - поліцейський представляється та повідомляє про суть вчиненого Позивачем адмінправопорушення.

З 40 хв. 27 сек. по 41 хв. 00 хв. запису - через 40 хвилин після зупинки транспортного засобу, видно що Позивач знімає особисте відео, яке він надав до суду в якому він імітує вихід іншої особи чоловічої статі та називає його водієм.

01 год. 16 хв, запису - Поліцейський роз`яснив Позивачу строки оскарження постанови відповідно до ст. 279 КУпАП.

01 год. 35 хв. запису - Поліцейський роз`яснив Позивач права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до 268 КУпАП.

01 год. 40 хв. запису - Поліцейський ознайомлює Позивача з винесеною постановою та вручає копію під підпис.

відеозапис «сіір-і» (нагрудний відеореєстратор 475378):

з початку запису - поліцейські роблять замір швидкості на прилад Trucam та зупиняють транспортний засіб, яким керував Позивач;

з 03 хв. 27 сек. запису - я вже тут 30 їхав зазначає Позивач, треба мене тут заміряти.

03хв. 31 сек. запису - Поліцейський ознайомив Позивача з відеозаписом з приладу ТRUСАМ.

відеозапис «с1ір-2» (нагрудний відеореєстратор 475378):

з 0 хв. 09 сек. запису - Позивач говорить поліцейському: - скажи, що ми пересіли помінялися місцями;

з 1 хв. 34 сек. запису Позивач говорить поліцейському, відбери у мене пояснення, що я за кермом не сидів.

з 09 хв. 08 сек. запису - Поліцейський ознайомлює Позивача з доказами.

відеозапис «с1ір-3» (нагрудний відеореєстратор 475378):

о 39 хв. 14 секунді відеозапису Позивач скористався правовою допомогою в телефонному режимі та говорить поліцейським: якщо доказів немає, то правова допомога каже: до побачення.

відеозапис «с1ір-4» (нагрудний відеореєстратор 475935):

з 02 хв. 38 сек. запису - Поліцейський роз`яснив Позивачу права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до 268 КУпАП.

з 05 хв. 51 сек. запису - через 40 хвилин після зупинки транспортного засобу, видно що Позивач знімає особисте відео, яке він надав до суду в якому він імітує вихід іншої особи чоловічої статі та називає його водієм.

Позивач під час зупинки за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП не спростовував, що в момент фіксації правопорушення перебував за кермом транспортним засобом, лише зазначив про те, що начебто працівник поліції не правильно виміряв швидкість, що підтверджується відеозаписом «сіір-1», з портативного відео реєстратора поліцейського, які спростовують твердження Позивача: відеозапис «_УВ000_0530_094131» (з приладу Trucam ТС000735): зафіксовано вчинення правопорушення, а саме перевищення дозволеної швидкості руху; відеозапис «с1ір-0» нагрудний відеореєстратор 476548.

Доводи позивачає, що поліцейським не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинене ним правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також те, що поліцейський вимагав надати документи, проте позивач відмовився надавати посвідчення водія., однак дані твердження не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських, «с1ір-0», «сіір-1», «с1ір-2, «с1ір-3», «с1ір-4».

Суд звертає увагу на те, що позивач стверджує, що був позбавлений права скористатися правовою допомогою, хоча неодноразово заявляв клопотання про бажання залучити захисника, однак позивач у телефонному режимі зв`язався з захисником, що підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського «с1ір-03» 475378 о 39 хв. 14 секунді відеозапису позивач скористався правовою допомогою та говорить поліцейським: - Якщо доказів немає, то правова допомога каже: до побачення, таким чином суд констатує, що позивач скористався правовою допомогою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, натомість відповідачем доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до постанови серії ЕНА № 4849411 від 30.05.2025 року.

Відповідно до ст. 139 КАС України, враховуючи відмову у задоволенні вимог позивача, а також відсутність клопотання відповідача про стягнення на його користь судових витрат, такі зі сторін не стягуються.

Керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (18029, м. Черкаси, вул. Лесі України, 21) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Михайло Орендарчук