Справа № 295/13816/25
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М., секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Касянчука Сергія Вікторовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить поновити процесуальний строк на звернення до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою; визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 185 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу). При цьому, представник позивача посилається на те, що позивач ОСОБА_1 23.09.2025 року у державному мобільному застосунку, що включає сервіси державних послуг «Дія», виявив, що у розділі «Сервіси» підрозділі «Виконавчі провадження» відображається відкрите виконавче провадження (номер в Автоматизованій системі виконавчих проваджень 79172511) про стягнення 34000,00 грн. Стягувачем за виконавчим провадженням № 79172511 є ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», позивач, як учасник виконавчого провадження ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 79172511. Позивач 23.09.2025 року встановив, що державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гриценко Є.Ю. відкрито виконавче провадження № 79172511 з виконання постанови № 185 від 15.05.2025 року. Зі змісту постанови № 185 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що постанова може бути оскаржена відповідно до ст. 287-289 КУпАП у вищому органі або у міському (районному) суді протягом 10 днів з дня її винесення. Представник позивача звертає увагу суду на те, що уповноваженою посадовою особою відповідача не вручався позивачу під розписку протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також позивач не отримував від відповідача окреме повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ні особисто в установі ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправлення з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання, зазначену позивачем під час уточнення облікових персональних даних. Таким чином, позивач не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається відомостей про дотримання процедурної вимоги щодо оповіщення позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про оформлення та ознайомлення під підпис ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення або направлення останньому окремого повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, позивач не мав можливості прибути для участі у розгляді справи та надати відповідні пояснення, тому позивач та його представник вважають, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за його відсутності є протиправним, що і змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача наголошує на тому, що є абсолютно не доведеним факт належного оформлення, направлення та оповіщення позивача повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 06.03.2025 року для звірки персональних даних, а також визначення призначення на особливий період, а постанова № 185 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП від 15.05.2025 року - безпідставною та необґрунтованою. Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням ряду нормативно-правових та підзаконних нормативно-правових актів, з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а отже, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.10.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Касянчука Сергія Вікторовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду з вказаною позовною заявою відмовлено; адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Касянчука Сергія Вікторовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.10.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Касянчука Сергія Вікторовича про поновлення пропущенного строку звернення до адміністративного суду задоволено; поновлено представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Касянчуку Сергію Вікторовичу пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом; відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.10.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з долученими до нього копіями документів, в якому він просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі та залишити постанову без змін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що т.в.о. начальника Житомирського об?єднаного ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 15.05.2025 року було винесено постанову № 185 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої, 28.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було надіслано повістку засобами поштового зв?язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення громадянину ОСОБА_1 з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 06.03.2025 року на 14:00 год. для звірки персональних даних (облікових), а також для визначення його призначення на особливий період. У свою чергу, громадянин ОСОБА_1 виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 проігнорував, у визначений термін не з?явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути, не повідомив та підтверджуючих документів не надав. В результаті чого, ІНФОРМАЦІЯ_3 16.03.2025 року було направлено звернення до Житомирського РУ ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_1 , для складання протоколу про адміністративні правопорушення. Так, 09.05.2025 року громадянина ОСОБА_1 працівниками поліції доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 для прийняття рішення, відповідно до чинного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 в особливий період.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

На оскаржуваній постанові у графі «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зроблено запис «не з`явився».

Крім того, у графі «копію постанови надіслано поштою, № відправлення» постанови зазначено номер « НОМЕР_1 ».

Вказана постанова набрала законної сили 23.06.2025 року.

У свою чергу, з роздруківки тренінгу відправлення № 575 з офіційного сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що поштове відправлення за вказаним номером було прийнято на поштове відділення 26.05.2025 року та повернуто відправнику 13.06.2025 року (вручено за довіреністю).

У матеріалах справи міститься копія Військово-облікового документа № 5, належного позивачеві, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рядовий, солдат, військово-облікова спеціальність 879249А, за рішенням військово-лікарської комісії (результати медичного огляду 21.01.2025 року при ІНФОРМАЦІЯ_6 ст. 15б, ТЦК, ВВНЗ, НЦ), визнаний придатним.

Також у вказаному документі зазначено, що позивач підлягає повторному медичному огляду 21.01.2026 року та його взято на військовий облік 10.02.2025 року.

Крім того, у матеріалах справи міститься копія військово-облікового документа, роздрукованого із мобільного застосунку від Міністерства оборони України «Резерв +», сформованого 23.09.2025 року, з якої вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , солдат, ВОС 879249, номер в реєстрі Оберіг 5, молодший спеціаліст з медичною освітою, сестра медична (брат медичний, за постановою ВЛК від 21.01.2025 року (ТЦК та СП - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.

Також на вказаному документі міститься відмітка про те, що дані уточнено вчасно, а датою уточнення даних зазначено 29.05.2024 року.

Зазначений документ дійсний до 23.09.2026 року.

Окрім того, представником позивача, на виконання вимог ухвали судді від 08.10.2025 року, надано роздруківки з підрозділу «Виконавчі провадження» розділу «Сервіси» з державного мобільного застосунку позивача, що включає сервіси державних послуг «Дія», з яких, серед іншого, вбачається наступна інформація:

-номер виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень - № 79172511;

-стягувач - ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-боржник - ОСОБА_1 ;

-дата відкриття виконавчого провадження - 23.09.2025 року;

-виконавчий документ - постанова від 15.05.2025 року № 185;

-сума до стягнення 34000,00 грн.

У свою чергу, позивач 24.09.2025 року звернувся із заявою, поданою на ім`я керівника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савіної Н.П., з проханням надати йому копії матеріалів виконавчого провадження 79172511 для оскарження в судовому порядку постанови стягувача № 185 від 15.05.2025 року.

На цій же заяві є відмітка про те, що позивач 24.09.2025 року отримав копії вказаних вище матеріалів.

Також до матеріалів справи представником позивача було ряд копій постанов, зокрема, наступних: постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 79172511) від 23.09.2025 року; постанови про арешт коштів боржника (ВП № 79172511) від 23.09.2025 року; постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (ВП № 79172511) від 23.09.2025 року; постанови про стягнення виконавчого збору (ВП № 79172511) від 23.09.2025 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (ВП № 79172511) від 23.09.2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд, зважаючи на обов`язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідно до норми ч. 2 ст. 77 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов`язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За визначенням у Законі України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан, який неодноразово був продожений і діє на даний час.

Відповідно до п. 19 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За правилами ст. ст. 7, 245 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Разом з тим, згідно із ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Як вбачається з ч. 6, 7 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі - вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності, шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу на те, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення, особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього, рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає, внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку, шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства, містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у вказаному випадку, повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою. При цьому, з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Одним із документів, копію якого представником відповідача було долучено до відзиву на позовну заяву, є протокол № 185 про адміністративне правопорушення за ч. 3 с. 210-1 КУпАП від 09 травня 2025 року, складений оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_3 відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якого вбачається, що 28.02.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був належним чином оповіщений повісткою №2619596, надісланою поштовим відправленням АТ «Укрпошта» за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 06.03.2025 року на 14.00 год. для уточнення персональних даних. У свою чергу, військовозобов`язаний ОСОБА_1 виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 проігнорував, у визначений термін не з`явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути, не повідомив та підтверджуючих документів не надав. Чим, в свою чергу, порушив вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункт 2 пункту 1 Додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. В результаті чого, ІНФОРМАЦІЯ_3 16.03.2025 року було направлено електронне звернення № Е1620357 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області для проведення розшуку та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У вказаному протоколі зазначено, що свідками правопорушення є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У графі «підпис особи, що вчинила адміністративне правопорушення» зазначеного протоколу підпис ОСОБА_1 відсутній, проте у наступній графі протоколу «Від пояснень та підписання протоколу відмовився(лась) у присутності свідків:» містяться наступні прізвища та ініціали: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також - їх підписи.

У свою чергу, пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутні.

У графі «Другий примірник протоколу отримав(ла)» вказаного протоколу підпис ОСОБА_1 відсутній, проте у наступній графі протоколу «Від отримання другого примірника протоколу відмовився(лась) в присутності свідків:» містяться наступні прізвища та ініціали: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також - їх підписи.

Варто додати і те, що до відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено копії пояснень свідків вказаного правопорушення ОСОБА_4 , офіцера адміністративного відділу, лейтенанта, та ОСОБА_5 , оператора відділення призову, старшого солдата, датовані 09 травня 2025 року, з яких, серед іншого вбачається, що від підпису протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.

Разом з тим, як уже було зазначено вище, статтею 256 КУпАП чітко регламентовано вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є.

Проте, всупереч вимогам статті 256 КУпАП, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено адрес свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того, як визначено вищевказаною статтею КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Разом з тим, як вбачається з граф «Особа яка склала протокол:» та «підпис особи, яка склала протокол» вказаного протоколу, у них відсутній підпис особи, яка його склала, а саме оператора групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого солдата ОСОБА_3 , що прямо протирічить вимогам вказаної вище статті.

Згідно з пунктом 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_3 було порушено вимоги ст. 256 КУпАП, та, оскільки, вказаний протокол, відповідно до вимог статті 258 КУпАП, є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, то і постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача було винесено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які би це спростували, представником відповідача надано не було.

З огляду на те, що відповідачем було порушено встановлений законом порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме - уповноваженою посадовою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення з порушенням вимог статті 256 КУпАП, є підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу, тобто відповідача.

Крім того, суд, згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України, застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, зокрема, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Щодо стягнення судового збору, то суд зазначає про те, що частинами 1, 7 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6, 72, 77, 139, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 247, 252, 254, 256, 258, 268, 277, 279, 280, 283, 284, 286 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову № 185 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену т.в.о. начальника Житомирського об?єднаного ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Житомирський об?єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя: