Справа № 400/3039/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3039/25

Головуючий в 1 інстанції: Ярощук І.І. Дата і місце ухвалення: 30.04.2025р., м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 13.12.2024р. №61;

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо заниження розміру встановленого ОСОБА_1 підвищення до пенсії як реабілітованій особі;

зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком як реабілітованій особі відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 06.12.2024р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення ГУ ПФУ в м.Києві №61 від 13.12.2024р.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у проведенні розрахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із розрахунку 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 06.12.2024р.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 30.04.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки твердженням відповідача, що нарахування підвищення до пенсії позивачу, як репресованій особі, яку в подальшому було реабілітовано, здійснено територіальним органом ПФУ на підставі п.4.2 постанови КМУ від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян». Постанова №654 є чинною і неконституційною не визнавалася.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 позивач має право на право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

06.12.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок розміру пенсії та встановлення підвищення 50% мінімальної пенсії за віком, як репресованій особі, на підставі пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в м.Києві.

ГУ ПФУ в м.Києві призначило ОСОБА_1 доплату до пенсії згідно п.2 Постанови КМУ №654 в розмірі 54,40 грн.

09.01.2025р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області про підвищення доплати до пенсії та просив встановити відповідне підвищення на рівні 50% мінімальної пенсії за віком.

Листом від 23.01.2025р. №1133-381/К-02/8-1400/25 Головне управління повідомило позивача, що йому встановлено підвищення як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, в розмірі, визначеному підпунктом 2 пункту 4 Постанови №654, що становить 54,40 грн. Для встановлення підвищення в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком підстав немає.

Вважаючи порушеним своє право на належний розмір підвищення до пенсії, передбачене пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на підвищення призначеної пенсії як репресована особа у розмірі, визначеному пунктом «г» частини 1 статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р. (50 відсотків від мінімальної пенсії за віком). Суд визнав необґрунтованими посилання ГУ ПФУ в Миколаївській області на те, що при визначенні відповідного підвищення орган ПФУ керувався чинною постановою КМУ від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян», зазначивши, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу ніж Постанова №654, у зв`язку з чим застосуванню в даному випадку підлягає саме вказаний Закон.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Сторонами у справі не заперечується, що ОСОБА_1 має статус особи, яка зазнала політичних репресій та була реабілітована. На позивача поширюється дія Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до пункту 6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон №1058-IV) до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р. призначені пенсії підвищуються репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

В свою чергу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008р. репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, до пенсії ОСОБА_1 встановлено та нараховано надбавку в розмірі 54,40 грн., тобто у розмірі, встановленому Постановою №654.

Заперечуючи проти позову та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Миколаївській області зазначає, що вказана Постанова КМУ №654 є чинною, неконституційною у встановленому порядку не визнавалася, а тому при встановленні позивачу підвищення до пенсії правомірно врахована територіальним органом ПФУ.

Тобто, в межах спірних правовідносин пенсійний орган не ставить під сумнів право позивача на пільги та компенсації, встановлені Законом №962-XII, однак вказує, що відповідні виплати підвищення до пенсії повинні здійснюватися у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до вимог статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654, а тому застосуванню у цьому випадку підлягає саме вказаний Закон.

Враховуючи вказане, виходячи із визначених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що підвищення до пенсії позивача повинно обчислюватися не на підставі Постанови №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, а у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 13 травня 2024 року у справі №500/5507/23, від 31 травня 2024 року у справі №500/3332/23.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук