Справа № 400/1668/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 р. Категорія 111031101м. ОдесаСправа № 400/1668/25
Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 р. у справі № 400/1668/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.07.2023 року № 2-1427-UA0010732, від 24.06.2024 року № 0-1427-UA0010732, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач), в якій просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 0-1427-UA0010732 від 20.07.2023, № 0-1427-UA-0010732 від 24.06.2024, мотивуючи його тим, що нежитлові будівлі що належать ОСОБА_1 , які послугували об`єктом оподаткування в спірних правовідносинах, за своїм функціональним призначенням є сільськогосподарськими, а тому відносяться до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.,та використовуються для виробництва сільськогосподарської продукції. Віднесення позивача до категорії «сільськогосподарський товаровиробник» в розумінні пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України до спірних правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дане визначення не застосовується, оскільки вказаний податок відноситься до розділу XII «Податок на майно».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в позові, суд першої інстанції не врахував, що позивач наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника, тому має право на пільгу, передбачену пунктом «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, а отже звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а спірні податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

10.07.2025 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує на те, що позивачем належним чином не доведено використання об`єкту нерухомого майна комплексу нежитлових будівель у власній сільськогосподарській діяльності як об`єкту сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а оскаржувані позивачем податкові повідомлення рішення є цілком правомірними.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Миколаївській області, Первомайська ДПІ (Первомайський район, ДПІ 1408) за податковою адресою: АДРЕСА_1 .

У власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт нерухомого майна комплекс нежитлових будівель розташований за адресою АДРЕСА_2 . Право власності зареєстроване в 2015 році та 27.02.2015, право власності припинено з 28.12.2023р.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області сформовано податкові повідомлення-рішення форми Ф яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 та 2023 роки за №0-1427-UA0010732 від 20.07.2023, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік на суму 483 268,50 гривень та № 0-1427-UA0010732 від 24.06.2024, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на суму 99627,66 гривень.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області № 0-1427-UA-0010732 від 20.07.2023, № 0-1427-UA0010732 від 24.06.2024, прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 67 Конституції України, - кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Об`єктами оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 ст. 266 ПК України).

Для визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік Головне управління ДПС у Миколаївській області застосовано ставки податку, встановлені Мигіївською сільською радою рішенням № 5 від 14.07.2021 року Про встановлення місцевих податків і зборів на території Мигіївської сільської ради, яке набрало чинності з 01 січня 2022 року.

Згідно додатку 1.1 до Рішення для нежитлових приміщень (п.1252.9 ) ставка податку становить 1,5 відсотку розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року, тобто у 2022 році - 97,50 грн за 1 кв.м. ( 6500* 1,5%).

Судом встановлено, що для визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік Головне управління ДПС у Миколаївській області застосовано ставки податку, встановлені Мигіївською сільською радою рішенням № 5 від 14.07.2021 року Про встановлення місцевих податків і зборів на території Мигіївської сільської ради, в редакції затвердженою Рішенням Мигіївською сільською радою № 12 від 20.12.2023.

Згідно додатку 1.1 до Рішення для нежитлових приміщень ( п. 1252.9 ) ставка податку становить 0,3 відсотку розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року, тобто у 2023 році - 20,10 грн за 1 кв.м. ( 6700*0,3%).

Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Кодексу, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Заява про проведення звірки щодо визначених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік до контролюючого органу за місцем обліку (Первомайській ДПІ ГУ ДПС у Миколаївської області) не подавалась.

Відносно надання пільги власникам нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, яке використовується для потреб сільського господарства суд зазначає.

Згідно підпункту "г" пункту 30.9 статті 30 Кодексу, звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги.

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Кодексу, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Відповідно до підпункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу не є об`єктом оподаткування - будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Застосування податкової пільги передбачає наявність двох умов, перша - власник об`єкта нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

З метою уніфікації об`єктів нерухомості Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації розроблено та затверджено наказом від 17.08.2000 № 507 Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Класифікатор, ДК БС), який містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою - їх цільовим функціональним призначенням.

Так, відповідно до ДК БС Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силосі тощо.

Законом України від 30.11.2021 № 1917-ІХ Про внесення змін до Кодексу та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень внесені зміни до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, відповідного яких сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно - правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Суд бере до уваги пояснення відповідача, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку як фізична особа - підприємець з 19.09.2007, на спрощеній системі оподаткування.

У 2022-2023 році згідно наданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 30.03.2022 № позивач здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вказаної заяви здійснює декілька видів господарської діяльності. Відповідно до яких не має жодного відношення до видів діяльності які передбачають можливість віднесення останнього до сільгоспвиробника.

Крім того, відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Кодексу, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Заява про проведення звірки щодо визначених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та надання пільги до контролюючого органу за місцем обліку (Первомайській ДПІ ГУ ДПС у Миколаївської області) не подавалась.

Відтак, проаналізувавши вказані обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, відповідачем доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог податкового законодавства, а тому суд робить висновок про те, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1427-UA-0010732 від 20.07.2023, № 0-1427-UA0010732 від 24.06.2024, прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно підпункту "г" пункту 30.9 статті 30 Кодексу, звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги. Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Кодексу, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу не є об`єктом оподаткування - будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Враховуючи вищевказане застосування податкової пільги передбачає наявність двох умов, перша власник об`єкта нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

З метою уніфікації об`єктів нерухомості Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації розроблено та затверджено наказом від 17.08.2000 No 507 Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі Класифікатор, ДК БС), який містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою їх цільовим функціональним призначенням. Так, відповідно до ДК БС «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силосі тощо.

Законом України від 30.11.2021 № 1917-ІХ «Про внесення змін до Кодексу та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» внесені зміни до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, відповідного яких сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно - правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

За інформацією баз даних, що знаходяться у користуванні Головного управління ДПС у Миколаївській області, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку як фізична особа підприємець з 19.09.2007, на спрощеній системі оподаткування. У 2022-2023 році згідно наданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 30.03.2022 No здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до вказаної заяви здійснює декілька видів господарської діяльності. Відповідно до яких не має жодного відношення до видів діяльності які передбачають можливість віднесення останнього до сільгоспвиробника. Крім того, відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Кодексу, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

Заява про проведення звірки щодо визначених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та надання пільги до контролюючого органу за місцем обліку (Первомайській ДПІ ГУ ДПС у Миколаївської області) не подавалась.

Інформація в Державному реєстрі речових прав стосовно передачі права користування об`єктом нерухомого майна ФГ «Фортуна-Агро.К» відсутня. Дані щодо відображення ФГ в якості основних фондів спірного об`єкту також відсутня.

Верховний Суд у Постановах від 23.09.2021 року у справі № 140/2700/19 та у справі № 120/1337/21-а від 23.11.2023 року дійшов висновку, що передача об`єктів нерухомого майна в користування, навіть при умові використання таких об`єктів у виробництві, зберіганні, переробленні сільськогосподарської продукції, не наділяє його власника статусом сільськогосподарського товаровиробника в розумінні підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, відповідно не надає права на використання пільги зі сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивачем належним чином не доведено використання зазначеного майна у власній сільськогосподарській діяльності як об`єкту сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2023 року у справі № 380/18104/21 дійшов висновку, що фізична особа, яка є лише власником нерухомості відповідного класу, і не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, не звільняється від сплати податку на нерухомість за підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Тобто, значення має не тільки вид нерухомості (зокрема, її призначення), а й безпосередньо сама діяльність, якою займається платник податку (а саме чи відноситься він до сільськогосподарських товаровиробників).

Позивачем належним чином не доведено використання зазначеного майна у власній сільськогосподарській діяльності як об`єкту сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

Таким чином, податкові повідомлення рішення № 0-1427-UA0010732 від 20.07.2023, № 0-1427-UA0010732 від 24.06.2024 сформовані Головним управлінням ДПС у Миколаївській області відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 та підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу є цілком правомірними.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують, були предметом дослідження в суді першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування останнім норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року по справі № 400/1668/25, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький