Справа № 260/8573/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №260/8573/23

провадження №К/990/17909/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Загороднюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №260/8573/23 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року, додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року (головуючий суддя Гаврилко С.Є.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року (колегія суддів у складі судді-доповідача Затолочного В.С., суддів - Гудими Л.Я., Качмара В.Я.),

УСТАНОВИВ:

І. Історія справи

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив стягнути на його користь з відповідачів середній заробіток за час затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області за період з 14 грудня 2021 року по 04 вересня 2023 року у розмірі 933 915 грн 08 коп.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20 позивача поновлено на посаді з 14 грудня 2019 року та в органах прокуратури.

3. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року №260/136/20 змінено резолютивну частину рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року та поновлено його на адміністративній посаді першого заступника прокурора Закарпатської області з 14 грудня 2019 року та в органах прокуратури з 28 січня 2020 року.

4. Водночас, рішення суду в частині поновлення на роботі позивача було виконано лише 05 вересня 2023 року.

5. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо негайного виконання рішення суду позивач звернувся до суду із цим позовом.

Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій

6. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року, позовні вимоги задоволено:

- стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 14 грудня 2021 року по 04 вересня 2023 року у розмірі 933915 грн 08 коп.

7. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій зазначили, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20, про поновлення позивача на посаді, яке підлягало негайному виконанню, відповідачем фактично виконано 05 вересня 2023 року.

8. З урахуванням наведеного, суди дійшли висновку про те, що невиконання відповідачем протягом певного часу рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20 про поновлення позивача на посаді, має наслідком застосування приписів статті 236 КЗпП України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

9. Суди урахували, що згідно зі статтею 39 та пунктом 3 частини першої статті 9 Закону України «Про прокуратуру» посада першого заступника прокурора Закарпатської області належить до адміністративних посад як посад «заступника керівника обласної прокуратури», а призначення прокурорів на адміністративні посади та звільнення їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановленому цим Законом, віднесено до повноважень Генерального прокурора.

10. З огляду на викладене суди вважали, що належним відповідачем, який має відповідати за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є Офіс Генерального прокурора.

11. Суди установили, що розмір середньоденного грошового забезпечення позивача становить 2093 грн 98 коп.

12. З урахуванням викладеного вирішили, що середній заробіток позивача за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 14 грудня 2021 року по 04 вересня 2023 року включно становить 933915 грн 08 коп. (2093,98 грн х 446 робочих дні), який підлягає стягненню на користь позивача, з відрахуванням при виплаті установлених законом податків і зборів.

13. Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року, стягнуто з Офісу Генерального прокурора за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8500 грн.

14. Суди зазначили, що ряд послуг, які надавалися адвокатом не є доцільними та дублюють одна одну (зустріч з клієнтом, надання первинної юридичної консультації; вивчення матеріалів справи та судової практики; підготовка позовної заяви з додатками, підготовка двох заперечень), тобто указані послуги у акті виконаних робіт фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову.

15. Констатували, що надані до суду документи не свідчать про обсяг роботи, її вартість та фактично понесені витрати на сплату правничої допомоги.

16. Зауважили, що у вищевказаних документах, які підтверджують надання правової допомоги адвокатом, відсутнє зазначення калькуляції витраченого адвокатом часу в годинах, тобто відсутнє зазначення вартості години за певний вид, об`єм послуг та час, витрачений на виконання послуг правничої допомоги.

17. Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем копії документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, суди вважали, що розмір витрат на оплату гонорару представника позивача у заявленому розмірі 20000 грн не є співмірним зі складністю справи, фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг).

18. З урахуванням наведеного суди дійшли висновку, про необхідність стягнення із бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 8500 грн, оскільки вважали такий розмір достатнім та співмірним, а також пропорційним до предмету спору.

ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

19. Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, у травні 2024 року Офіс Генерального прокурора подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

20. Як на підставу касаційного оскарження судових рішень у цій справі указує на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

21. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах у справах №465/4679/16, №420/8539/21, №600/813/20-а, №640/14930/20, №826/3465/18.

22. Переконує про неможливість видання уповноваженою особою наказу про поновлення особи на роботі за відсутності її заяви, яка не тільки підтверджує волевиявлення на продовження роботи, але й свідчить про зобов`язання працівника виконувати роботу, визначену трудовою угодою.

23. Указує, що позивач не звертався до Офісу Генерального прокурора із заявою про добровільне виконання судового рішення про поновлення на посаді та не звертався до органів виконавчої служби для виконання такого судового рішення.

24. Зазначає, що Офісом Генерального прокурора вживалися заходи, спрямовані на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20, а саме позивачу направлялися відповідні листи, які поверталися за закінченням установленого терміну зберігання.

25. Вважає, що оскільки позивач перебував на посаді та отримував заробітну плату у прокуратурі Закарпатської області, то середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді має бути стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури.

26. Від ОСОБА_1 та Запорізької обласної прокуратури відзиву на касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора не надійшло, що, відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України, не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

ІІІ. Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

27. 08 травня 2024 року до касаційного суду надійшла скарга Офісу Генерального прокурора.

28. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2024 року для розгляду справи №260/8573/23 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів -Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.

29. Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2024 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху.

30. Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року, додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі №260/8573/23 на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

31. Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2025 року зупинено виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі №260/8573/23, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

32. Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2025 року закінчено підготовчі дії, справу №260/8573/23 призначено до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.

IV. Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

33. ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури України.

34. Наказом Генерального прокурора від 13 грудня 2019 року №524к ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків.

35. Наказом Прокуратури Закарпатської області від 27 січня 2020 року №40к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора прокуратури Закарпатської області з 27 січня 2020 року.

36. Позивач не погодившись зі звільненням звернувся до суду з відповідним позовом.

37. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 260/136/20:

- визнано протиправним та скасовано рішення Ради прокурорів України від 11 грудня 2019 року №174;

- визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 13 грудня 2019 року №524к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника прокурора Закарпатської області у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків;

- визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Закарпатської області від 27 січня 2020 року №40к щодо звільнення позивача з посади прокурора прокуратури Закарпатської області з 27 січня 2020 року;

- поновлено ОСОБА_1 на адміністративній посаді першого заступника прокурора Закарпатської області з 14 грудня 2019 року та в органах прокуратури;

- стягнуто з Прокуратури Закарпатської області на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 1013486 грн 32 коп.;

- допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі стягнення за один місяць у розмірі 41099 грн 83 коп.

38. Постановою Верховного Суду від 27 липня 2023 року змінено резолютивну частину рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 260/136/20 і викладено абзаци п`ятий та шостий в такій редакції:

« 5. Поновити ОСОБА_1 на адміністративній посаді першого заступника прокурора Закарпатської області з 14 грудня 2019 року та в органах прокуратури з 28 січня 2020 року.

6. Стягнути з Прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 986 264 (дев`ятсот вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят чотири) грн 58 коп.».

В іншій частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі №260/136/20 залишено без змін.

39. Наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури №595к від 05 вересня 2023 року «Про скасування наказу» скасовано наказ прокурора Закарпатської області від 27 січня 2020 року №40к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури Закарпатської області та з органів прокуратури Закарпатської області».

40. На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20, наказом Генерального прокурора від 05 вересня 2023 року №258к «Про поновлення на посаді» ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області, з 14 грудня 2021 року та в органах прокуратури з 28 січня 2020 року.

41. У зв`язку із затримкою виконання рішення про поновлення на посаді, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Підстави для передачі справи на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду

42. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з затримкою виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20 про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області.

43. Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

44. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина восьма статті 235 КЗпП України).

45. Тобто законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника у разі його незаконного звільнення.

46. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів особи, що звернулася за захистом цього права.

47. Згідно з приписами статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

48. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

49. Отже, положення статті 236 указаного Кодексу установлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштуватись.

50. Суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №260/136/20 ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області.

51. Однак, наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області Генеральним прокурором України видано лише 05 вересня 2023 року.

52. З огляду на викладене суди попередніх інстанцій констатували факт затримки виконання указаного судового рішення, оскільки відразу після проголошення рішення суду не було виконане.

53. Суди попередніх інстанцій урахували, що призначення прокурорів на адміністративні посади та звільнення їх з адміністративних посад віднесено до повноважень Генерального прокурора.

54. Тож суди вважали, що належним відповідачем, який має відповідати за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є Офіс Генерального прокурора.

55. Характерною особливістю спірних правовідносин є те, що позивача поновлено на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області. Указана посада, згідно зі статтею 39 та пунктом 3 частини першої статті 9 Закону України «Про прокуратуру», належить до адміністративних посад як посад «заступника керівника обласної прокуратури», а призначення прокурорів на адміністративні посади та звільнення їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановленому цим Законом, віднесено до повноважень Генерального прокурора.

56. Тобто, позивач перебував на посаді у прокуратурі Закарпатської області, яка нараховувала та виплачувала йому заробітну плату, проте рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконував Генеральний прокурор.

57. У тексті касаційної скарги Офіс Генерального прокурора наполягає на тому, що оскільки позивач перебував на посаді та отримував заробітну плату у прокуратурі Закарпатської області, то середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді має бути стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури.

58. Під час касаційного перегляду установлено наявність неоднакової практики Верховного Суду щодо застосування статті 236 КЗпП України в аспекті визначення належного відповідача у подібних правовідносинах, зокрема:

1) у постановах від 08 грудня 2022 року у справі №280/2481/21 та від 23 березня 2023 року у справі №420/8539/21 Верховним Судом розглядалося питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі [прокурорів на адміністративних посадах] та зобов`язано обласні прокуратури здійснити відповідні виплати;

2) у постановах від 27 квітня 2023 року у справі №460/4900/21, від 07 березня 2024 року у справі №140/14364/21, від 30 вересня 2024 у справі №280/6465/22, від 14 листопада 2024 року у справі №120/12110/23 та від 26 грудня 2024 року у справі №120/14435/21-а Верховний Суд установив, що видання наказу про поновлення [прокурора] на [адміністративній] посаді віднесено до компетенції Генерального прокурора, а тому належним відповідачем, який має відповідати за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, є Офіс Генерального прокурора.

59. Тож, з урахуванням наявності різних підходів до застосування приписів статті 236 КЗпП України в аспекті визначення належного відповідача, з метою забезпечення єдності практики вирішення спорів у подібних правовідносинах, колегія суддів уважає за необхідне передати цю справу на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу, з метою відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування статті 236 КЗпП України у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 08 грудня 2022 року у справі №280/2481/21 та від 23 березня 2023 року у справі №420/8539/21, щодо того, що оскільки обласною прокуратурою нараховувалася та виплачувалась заробітна плата позивачу (прокурору, що займав адміністративну посаду в обласній прокуратурі), відповідач (обласна прокуратура) є розпорядником коштів згідно з кошторисами та щомісячними розписами видатків, затверджених Генеральним прокурором, у межах видатків, затверджених у Державному бюджеті України, а тому є належним відповідачем щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу [під час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі].

60. Відповідно до частини першої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

61. Згідно зі частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

62. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи №260/8573/23 (касаційне провадження №К/990/17909/24) на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу - судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Справу №260/8573/23 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - передати на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

А.Г. Загороднюк

Судді Верховного Суду