Справа № 382/1102/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 382/1102/25 Суддя (судді) першої інстанції: Нарольський М.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Черпака Ю.К.,

при секретарі Красновій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа лейтенант поліції інспектор ВП №2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Ковальов Валентин Вікторович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2025 року адвокат Вак Ольга Володимирівна в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася в Яготинський районний суд Київської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа лейтенант поліції інспектор ВП №2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Ковальов Валентин Вікторович, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 травня 2025 року серії ЕНА №4740646 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а провадження закрити (а.с.2-5).

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.64-68).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, а доказів, які б спростовували факт наявності складу адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду цієї справи позивачем надано не було, з огляду на що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись із рішенням Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року, ОСОБА_1 12 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку (поштовий трекінг 872) подав до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів факту керування ним, - ОСОБА_1 , транспортним засобом. Вважає, що саме працівники поліції повинні довести його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП.

ОСОБА_2 , - представник відповідача, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки оспорювана позивачем постанова від 16 травня 2025 року серії ЕНА №4740646, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, винесена в межах річного терміну позбавлення його права керування транспортними засобами. Основний аргумент апеляційної скарги позивача, на думку представника відповідача, повністю спростований: результатами розгляду протоколу від 16 травня 2025 року серії ЕПР1 №331822; постановою Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року у справі №382/1084/25, якою встановлено факт керування позивачем ОСОБА_1 16 травня 2025 року о 01 год 20 хв транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, а також проводити апеляційний розгляд без участі представника відповідача.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

За змістом частини п`ятої статті 286 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

За приписами частини другої статті 309 КАС, у України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що 16 травня 2025 року о 01 год 20 хв в м. Яготин по вул. Поштова, 50 позивач ОСОБА_1 , будучи рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 29 липня 2024 року, позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив пункт 2.1.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2025 року у справі №369/11819/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2024 року по справі №369/11819/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - залишено без змін.

З огляду на що, 16 травня 2025 року третьою особою по даній справі стосовно позивача була складена постанова серії ЕНА №4740646 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн (а.с.9).

Не погодившись із вказаною постановою серії ЕНА №4740646, ОСОБА_1 звернувся до Яготинського районного суду Київської області із позовом про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи оцінку обставинам справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховує наступне.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

За змістом пункту 1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За положеннями пункту 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.1.а ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно частин з першої по четверту статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з частиною четвертою статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оспорюваної постанови, 16 травня 2025 року о 01 год 20 хв в м. Яготин по вул. Поштова, 50, позивач ОСОБА_1 , будучи позбавленим 29 липня 2024 року права керування транспортними засобами на один рік Києво-Святошинським районним судом Київської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив пункт 2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 126 КУпАП (а.с.9-10).

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він не керував вказаним транспортним засобом 16 травня 2025 року о 01 год 20 хв, автомобілем керувала інша особа.

Відповідно до частин четвертої та шостої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2024 року по справі №369/11819/24, яка набрала законної сили 11 вересня 2024 року відповідно до постанови Київського апеляційного суду, за фактом подій 02 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно вказаної постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2024 року: «02 липня 2024 року о 18 год 15 хв в селі Гатне, по вул. Свободи, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського».

Згідно статті 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, станом на 16 травня 2025 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Крім того, судом першої та апеляційної інстанцій було перглянуто відеозапис бодікамер, долучений до відзиву на позовну заяву, з якого вбачається, що в проміжку часу на відеозаписі "export-qsuwj" 0:02:10-0:02:18 зафіксовано момент зупинки транспортного засобу марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується його рухом та загорянням покажчиків сигналу стоп. Відразу після зупинки вказаного транспортного засобу, водійське місце залишила особа чоловічої статі, худої статури, одягнена у камуфльований ("військовий") одяг (куртку та штани) і кашкет. В подальшому з`явилися інші особи, які вийшли з другого боку автомобіля. При цьому, з усіх осіб, які вийшли із автомобіля та перебували на місці події саме ОСОБА_1 єдиний був одягнений в камуфльований ("військовий") одяг (куртку та штани) і кашкет. Крім цього, під час розмови з працівниками поліції на місці вчинення адміністративного правопорушення було встановлено особу позивача на підставі документу, який він особисто пред`явив. Таким чином, на відеозаписі був зафіксований рух і зупинка автомобіля та одразу, без відриву у часі, вихід із автомобіля з місця водія саме ОСОБА_1 . При цьому, позивач, заперечуючи своє керування автомобілем марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , жодного разу не зазначив, хто саме керував транспортним засобом 16 травня 2025 року о 01 год 20хв.

До того ж, як встановлено колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду відносно позивача 16 травня 2025 року також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №331822, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 16 травня 2025 року о 01 год 20 хв в м. Яготин по вул. Поштова, 50, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі відмовився. Правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 130 КУпАП.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року по справі №382/1084/25 було надано правову оцінку протоколу від 16 травня 2025 року серії ЕПР1 №331822, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, стягнуто з нього 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП - залишено без змін.

Наведеними доказами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи належних і достатніх доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертої статті 126 КУпАП.

На підставі викладеного, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оспорюваної ОСОБА_1 постанови відповідача серії ЕНА №4740646 та закриття провадження по справі.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року по справі №382/1102/25 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року по справі №382/1102/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак