Справа № 380/17776/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/17776/24 пров. № А/857/33749/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року, головуючий суддя Андрусів У.Б., ухвалене у м. Львів, повний текст якого складено 21.07.2025 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волпекс-Захід» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №33588/13-01-07-01 від 01.08.2024 року Головного управління ДПС у Львівській області; зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Волпекс-Захід» в податковій декларації з податку на додану вартість від 20.05.2024 року за звітний (податковий) період квітень 2024 року.

01.07.2025 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волпекс-Захід» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 гривень та витрат з послуг письмового перекладу у розмірі 11230,00 гривень.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волпекс-Захід» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено частково; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волпекс-Захід» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волпекс-Захід» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судові витрати, а саме витрати на послуги письмового перекладу документів у сумі 11230 (одинадцять тисяч двісті тридцять) гривень 00 копійок; у задоволенні іншої частини вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні поданої заяви відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу не підтверджена належним чином, оскільки не надано детального розрахунку затраченого часу. Також, переклад документів є обов`язком сторони, яка їх подає, і здійснюється за її рахунок до звернення до суду. Це не є витратами, пов`язаними з розглядом справи у розумінні ст.132 КАС України, а є частиною підготовки доказової бази позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Також, відповідно до п.3 ч.3 ст.139 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.

Вказана обставина підтверджується детальним описом акта робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням «Шокало та Партнери» у справі №380/17776/24, за змістом якого загальна вартість послуг становить 25000,00 грн.

На підтвердження оплати вартості правничої допомоги позивач додав платіжну інструкцію № d67515f7-bdee-4e69-9cf0-ba5de738ac40 від 19.08.2024 на суму 25000,00 грн.

Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є не співмірними із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, та підлягає зменшенню.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні всі підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн, а доводи апеляційної скарги щодо протиправності оскарженого додаткового рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Також, представник позивача до суду документи, які підтверджують розмір витрат на залучення перекладача: рахунок-фактуру №1-31/01/25 від 31.01.2025 року за послуги перекладу з англійської мови на українську; платіжну інструкцію №35591734 від 31.01.2025 року про оплату рахунку-фактури №1-31/01/25 від 31.01.2025 року; рахунок-фактуру №137/01/25 від 27.01.2025 року за послуги письмового перекладу з польської та англійської мов на українську мову із засвідченням печаткою агенції; платіжну інструкцію №d1fd950f-0f1d-4437-853c-831de634ce41 від 27.01.2025 року про оплату рахунку-фактури №137/01/25 від 27.01.2025 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2025 року.

Переклад документів, наданий на виконання вимог ухвали суду, з метою доведення своєї позиції у справі, тобто понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Таким чином, понесені витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 11230,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі №380/17776/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич

Повний текст постанови складено 30.10.2025 року.