Справа № 140/8606/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду

29 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8606/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого листом №16321/6/03-20-24-06 від 29.10.2024 про відмову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в переході на спрощену систему оподаткування зі сплатою єдиного податку 3-ї групи з 24.10.2024; зобов`язання зареєструвати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку 3-ї групи з 24.10.2024.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.08.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання про залишення позову без розгляду, яке обгрунтоване тим, що контролюючим органом 31.10.2024 на адресу позивача, а саме : АДРЕСА_1 , було надіслано оспорюване рішення рекомендованим листом «з повідомленням про вручення поштового відправлення», який було повернуто «за закінченням терміну зберігання» 16.11.2025. При цьому, ГУ ДПС у Волинській області було вжито всіх можливих заходів для направлення позивачу документів. Відтак оспорюване рішення вважається врученим платнику 16.11.2024. Відповідно строк його судового оскарження сплинув ще 17.05.2025, а до суду з позовом позивач звернувся 04.08.2025, тобто з пропуском 6-ти місячного строку, що встановлений положенням статтею 112 КАС України. Більше того, представник позивача не надав жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наводить поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

15.10.2025 від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду як заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.

В поданій заяві представник позивача заперечує пропущення позивачем строку звернення до суду, мотивуючи тим, що після подання чергової декларації платника єдиного податку за І півріччя 2025 року, через електронний кабінет платника податків, в квитанції №2 від 10.07.2025 в графі виявлені помилки було виявлено запис: «Попередження: В реєстрі платників єдиного податку відсутні дані щодо реєстрації платником єдиного податку у звітному періоді або обрана форма декларації не відповідає категорії (групі) платника єдиного податку (форма F01033 3 група; форма F01034 1-2 групи, крім випадків, передбачених п. п. 296.5.1 п. 296.5 ст. 296 Податкового кодексу України). Перевірено на підставі п. 291.4 ст. 291, пп. 296.2 та пп. 296.3 ст. 296 , п. 299.2 ст. 299 Податкового кодексу України» (копія квитанції наявна в матеріалах справи). Наголошує, що попередні декларації Позивача, як платника єдиного податку, приймались контролюючим органом без будь яких помилок (копія квитанції № 2 від 08.01.2025 долучена до матеріалів справи разом з позовом), враховуючи той факт, що Позивачу відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування. Жодних листів, повідомлень, рішень від контролюючого органу через електронний кабінет платника податків чи за юридичною адресою, Позивач не отримував. З метою встановлення підстав, які слугували виключенню Позивача з реєстру платників єдиного податку 21.07.2025 на адресу ГУ ДПС у Волинській області було направлено адвокатський запит.

З відповіді Головного управління ДПС у Волинській області № 14837/6/03-20-24-06 від 25.07.2025 простежується, що відмовлено позивачу у переході на спрощену систему оподаткування з 24.10.2024 на підставі пп. 291.5.8 п. 291.5 ст.291, п. 299.6 ст. 299 Податкового кодексу України з тих підстав, що станом на день подання заяви 24.10.2024 згідно баз даних ІКС «Податковий блок» ГУ ДПС у Волинській області у ФОП ОСОБА_1 був наявний податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код платежу 18010200) в сумі 1795,85 грн. Дана відмова оформлена листом № 1631/6/03-20-24-06-06 від 29.10.2024, який був надісланий ФОП ОСОБА_1 31.10.2024 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням за номером відправлення 476, однак 16.11.2024 з невідомих Позивачу причин, даний лист було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач дізнався про існування рішення №1631/6/03-20-24-06-06 від 29.10.2024 раніше 25.07.2025 (дня отримання відповіді на адвокатський запит). Крім того, дізнавшись про існування вищевказаного рішення, відразу після ознайомлення з ним, позивач невідкладно звернувся до суду (04.08.2025).

На підставі викладеного, представник позивача просив суд в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без розгляду, відмовити та поновити строк звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Отже, розгляд вказаного клопотання за встановленим судом порядком проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України- становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Твердження відповідача про пропуск строку ґрунтується на наявному в справі рекомендованому повідомленні про повернення поштового відправлення за відміткою «за закінченням терміну зберігання», проте, на думку суду повідомлення про повернення поштового відправлення не може, в даному випадку, слугувати безперечним та належним доказом вручення позивачу оскаржуваного рішення про відмову в переході на спрощену систему оподаткування, оскільки зі змісту поштового відправлення №476 від 31.10.2024 неможливо встановити вміст такого поштового відправлення (а. с. 18).

Також суд наголошує, що згідно пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку затвердженого Постановою КМУ від 05.03.2009 №270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.

Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Таким чином належним доказом вмісту вкладення поштового відправлення є виключно опис вкладення до поштового відправлення.

В матеріалах справи такий опис вкладення до поштового відправлення №476 позивачу рішення про відмову в переході на спрощену систему оподаткування відсутній, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що оскаржуване рішення вручене позивачу належним чином, як зазначає представник відповідача.

Інших документів, які б свідчили про отримання позивачем рішення про відмову в переході на спрощену систему оподаткування не надано.

Суд, в свою чергу приймає до уваги твердження представника позивача про те, що відповіді Головного управління ДПС у Волинській області №14837/6/03-20-24-06 від 25.07.2025, наданої на адвокатський запит, дізнався, що позивачу відмовлено у переході на спрощену систему оподаткування з 24.10.2024 на підставі пп. 291.5.8 п. 291.5 ст.291, п. 299.6 статті 299 ПК України з тих підстав, що станом на день подання заяви 24.10.2024 згідно баз даних ІКС «Податковий блок» ГУ ДПС у Волинській області у ФОП ОСОБА_1 був наявний податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код платежу 18010200) в сумі 1795,85 грн.

А тому звернувшись до суд з цим позовом 04.08.2025, дотримався шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, оскільки, в тому числі, доказів протилежного відповідачем не надано, а відтак у суду відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною першою статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду із цим позовом, а відтак у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 49, 122, 243 ч.3, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.А. Лозовський