Справа № 460/27414/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 жовтня 2025 року ЛьвівСправа № 460/27414/23 пров. № А/857/16962/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №460/27414/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

суддя в 1-й інстанції Дудар О. М.,

дата ухвалення рішення 23 травня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 03 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" звернулося в суд з позовом до відповідача Волинської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 30 травня 2023 року №UA205050/2023/000240/2.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі №460/27414/23 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000240/2 від 30 травня 2023 року. Стягнуто з бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" судовий збір на суму 2684,00 грн за подання позовної заяви та 3220,80 грн за подання апеляційної скарги.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" щодо вирішення питання про стягнення витрат на залучення перекладача за результатами розгляду справи №460/27414/23, в якій Товариство зазначає про те, що позивачем на виконання вимог ухвали суду першої інстанції було подано офіційний переклад (нотаріально засвідчений) на українську мову документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою. Вказує, що спір стосується дослідження та оцінки документів, які надавались позивачем митному органу під час митного оформлення товарів на підтвердження митної вартості товарів, у тому числі, які складені іноземною мовою. На основі цих доказів суд встановив обставини справи, які лягли в основу вирішення цієї справи, а тому офіційний переклад на українську мову документів безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи. Розмір витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом цієї судової справи на оплату послуг перекладача становить 16980,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок), що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Просить ухвалити додаткову постанову у цій справі, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати на залучення перекладача у розмірі 16980,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Відповідачем подано клопотання, в якому митний орган зазначає про відсутність підстав для стягнення витрат, пов`язаних із перекладом документів, яке мотивоване тим, що склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Вказує, що вимога про стягнення із відповідача витрат на залучення перекладача не була зазначена у прохальній частині апеляційної скарги, що свідчить про те, що така вимога взагалі не ставилася перед судом апеляційної інстанції. З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №460/27414/23.

Представник позивача Щербатов А. Л. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені у заяві, просить ухвалити додаткову постанову у цій справі, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати на залучення перекладача у розмірі 16980,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Представник відповідача Віслогузова М. Д. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодилися з доводами заявника, просить залишити заяву щодо стягнення витрат на послуги перекладача без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, заяву позивача щодо розподілу судових витрат та клопотання відповідача у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про залишення заяви щодо відшкодування витрат на переклад без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.8 та ч.1,3 ст.9 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

За змістом п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч.5 ст.137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже зі змісту ч.7 ст.139 КАС України вбачається, що умовою для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат, пов`язаних із залучення перекладача (у спірних правовідносинах із перекладом документів), є обов`язкова наявність відповідної заяви/клопотання особи про те, що нею понесені відповідні судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143 КАС України).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 липня 2023 року у справі №340/2823/21 дійшов наступних висновків:

«Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України».

Крім того, в ухвалах та постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22, від 08.01.2024 у справі №580/3758/19, від 23.01.2024 у справі № 380/12348/22 Верховний Суд дійшов висновку що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат пов`язаних із залученням перекладача, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині.

Як встановлено колегією суддів та підтверджується протоколом судового засідання від 11 грудня 2024 року, під час ухвалення постанови по суті позовних вимог, представник позивача Щербатов А. Л. був присутній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, разом з тим, до закінчення судових дебатів у цій справі питання про стягнення витрат на залучення перекладача ним у судовому засіданні не порушувалось.

При цьому, у заяві про прийняття додаткового рішення позивач зазначає про те, що про необхідність стягнення на користь Товариства понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у суд першої інстанції 12 квітня 2024 року було подано заяву та надано докази на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем, що пов`язані із залученням перекладача.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що у доводах апеляційної скарги позивач також не зазначає про стягнення судових витрат, що пов`язані із залученням перекладача, а тому колегія суддів не може розцінювати заяву, подану 12 квітня 2024 року у суд першої інстанції, як належне звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про відшкодування судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду була прийнята у відкритому судовому засіданні за участю сторін 11 грудня 2024 року, а заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" щодо вирішення питання про стягнення витрат на залучення перекладача за результатами розгляду справи №460/27414/23 сформована у системі «Електронний суд» 26 червня 2025 року.

Як наголосила в судовому засіданні представник відповідача, рішення про коригування митної вартості товарів від 30 травня 2023 року №UA205050/2023/000240/2 скасоване ними з набранням судовим рішенням законної сили, тобто з прийняттям постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом 11 грудня 2024 року.

Враховуючи усе наведене вище, колегія суддів зазначає, що заявником не дотримано вимог ч.7 ст.139 КАС України, оскільки у строки визначені цією статтею не було подано належної заяви про стягнення понесених витрат на залучення перекладача за результатами розгляду справи №460/27414/23.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 травня 2025 року у справі №320/4042/22.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про те, що заяву позивача щодо відшкодування витрат на залучення перекладача за результатами розгляду справи №460/27414/23 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 195, 252, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №460/27414/23 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М.А. Пліш

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2025 року.