Справа № 684/517/25
Суддя: Галиш І. Б.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 684/517/25

Провадження № 2-а/684/16/2025

30 жовтня 2025 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №14044 від 05 вересня 2025 року та закриття справи,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через представника адвоката Волошину І.В., звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №14044 від 05 вересня 2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закриття справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 05 вересня 2025 року №14044 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Згідно змісту даної постанови, підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що він порушив вимоги ч. 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану особисто не повідомив органам, в яких перебуває на військовому обліку, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, які визначені п. 17-1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується відомостями АІТС Оберіг. Вчинив адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначеного правопорушення він не вчиняв. Позивач вказує, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого він звернувся 23 серпня 2025 року, оскільки йому зателефонував дільничний офіцер поліції і повідомив, що він перебуває у розшуку ТЦК. У період часу з червня 2025 року і до тепер він знаходиться на лікуванні, йому проводилися операції на серці, що підтверджується медичними документами. 23 серпня 2025 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою з`ясування питання про його розшук, де йому повідомлено, що він вчинив правопорушення, 05 вересня 2025 року було складено протокол його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 17000 грн. Також, позивач вказує, що згідно оскаржуваної постанови він не повідомив відомості про результати медичних оглядів, тоді як ч.11 ст.38 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено обов`язок повідомляти про зміни стану здоров`я. Однак, стан його здоров`я не змінювався, він хворів і продовжує хворіти до тепер, а тому у нього не виникло обов`язку повідомити протягом 7 днів про відповідно зміни. Внаслідок загального захворювання 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність 3 групи. Враховуючи наведене, позивач просить скасувати постанову № 14044 від 05 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

23 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду від 07 жовтня 2025 року до суду надійшли копії матеріалів справи, на підставі яких прийнято постанову №14044 05 вересня 2025 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Волошина І.В. не з`явилися, проте представником позивача було направлено до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з?явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 вересня 2025 року т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову № 14044 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

У ч.1 ст. 210-1 КУпАП визначена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначеного чіткого порядку припинення особливого періоду.

Тобто, з 18.03.2014р. і по теперішній час в Україні діє особливий період.

Згідно із ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови № 14044 від 05 вересня 2025 року, ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за те, що 23 серпня 2025 року о 12.09 год. у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану особисто не повідомив органам, в яких перебуває на військовому обліку, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, які визначені п. 17-1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», порушив вимоги частини 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Вказані порушення зазначені також у протоколі про адміністративне правопорушення №10/177 від 23 серпня 20205 року, складеному діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдатом ОСОБА_3 .

Таким чином, у оскаржуваній постанові та протоколу ОСОБА_1 ставиться у вину порушення частини 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та п.17-1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до пункту 17-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, в тому числі, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Згідно ч.11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Як вбачається з вищезазначених норм законодавства, до персональних даних військовозобов`язаного належать, в тому числі, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку з 1996 року, в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 жовтня 2024 року (військовий квиток № НОМЕР_1 ).

Відповідно до довідок виданих ІНФОРМАЦІЯ_5 №10/676 від 02 грудня 2024 року, №10/213 від 18 лютого 2025 року та №10/626 від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надавалися відстрочки від призову на військову службу протягом 2025 року до 23 червня 2025 року.

З червня 2025 року по 10.09.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у зв`язку із хворобою серця, що підтверджено копією амбулаторної картки та виписками із медичної картки стаціонарного хворого №3637 та №2187. Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №86/25/1931/В ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 30 вересня 2025 року.

Із оскаржуваної постанови та протоколу неможливо встановити коли саме ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що полягає у неповідомленні органам, в яких перебуває на військовому обліку, відомостей про результати медичних оглядів, не вказано, коли саме такі зміни настали та з якого часу у особи виник обов`язок повідомлення про ці зміни протягом семи днів. Відповідачем не зазначено та не надано доказів наявності зміни персональних даних позивача ОСОБА_1 , про які він повинен був особисто повідомити на час складання протоколу, не надано даних щодо направлення військовозобов`язаного позивача для проходження медичного огляду з метою визначення його придатності до військової служби.

ОСОБА_1 ставиться у вину порушення частини 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (глава Військовий облік громадян України), тобто вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з порушенням вищезазначених норм, що регулюють правила військового обліку.

Разом з тим, ч.3 ст.210-1 КУпАП, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Тоді як ч.3 ст.210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, незважаючи на вимоги КАС України, відповідачем відзив на позов не подано, не представлено суду належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача та підтверджували б обґрунтованість та правомірність винесення відповідачем оскаржуваної постанови і факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови № 14044 від 05 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.7, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 72, 77, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову №14044 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 05 вересня 2025 року, яка винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 605,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 30 вересня 2015 року Старосинявським РС УДМС України в Хмельницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.