Справа № 520/34781/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 жовтня 2025 року Справа № 520/34781/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бадюкова Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участі представників:

позивача Корнієнко О.В.,

відповідача Жадан А.С.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку від 12.02.2025 та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду від 20.10.2025 р. у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС, контролюючий орган, суб`єкт владних повноважень), в якому, з заяви про збільшення розміру позовних вимог від 12.01.2025 р. просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 18.06.2024 року № 1-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 12870 грн. 00 копійок.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 18.06.2024 року № 1-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 17450 грн. 33 копійки.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 11.09.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 289473 грн. 46 копійок.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 08.10.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 19899 грн. 00 копійок.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 08.10.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 26980 грн. 90 копійок.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 08.10.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 12560 грн. 83 копійки.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 08.10.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 52553 грн.12 копійки.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 08.10.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 33989 грн. 58 копійки.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 08.10.2024 року № 2-2037-UA0028556 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 8123 грн. 92 копійки.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.02.2023 № 0-2037 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 401 172 грн., 00 копійок.

- Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) суму сплаченого судового збору у загальному розмірі 8 750 грн. 73 копійки.

24.12.2024 р. ухвалою ХОАС було прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 30.12.2024 вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 520/34781/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

У відповіді на відзив від 12.02.2025 року представник позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із заявою про збільшення позовних вимог в частині податкового повідомлення-рішення від 14.02.2023 № 0-2037 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 401 172,00 грн., поновити такі строки та прийняти до розгляду мотивуючи його тим, що юридичною адресою з часу реєстрації ФОП у 2010 році Позивача була: АДРЕСА_3 . Але після повномасштабного вторгнення російської федерації та введенням режиму воєнного стану позивач виїхав у більш безпечне місце до міста Коломия Івано-Франківської області, звідки пізніше разом із родиною виїхав до міста Києва, що підтверджується копією довідки ВПО № 3005-750117022.

Дана обставина, загроза життю та здоров`ю Позивача та його родини, що обумовлена веденням бойових дій, обстрілів території міста Харкова призвела до неможливості у повному обсязі забезпечити виконання Позивачем обов`язку з отримання кореспонденції у м. Харкові.

Ухвалою від 14.05.2025 року клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі № 520/34781/24 задоволено та зупинено провадження в адміністративній справі № 520/34781/24 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 500/2276/24.

Ухвалою ХОАС від 03.09.2025 р. поновлено провадження в адміністративній справі № 520/34781/24.

20.10.2025 року представник позивача у поданих письмових поясненнях вказав, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становив шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому, на підставі вищевикладеного, податкове повідомлення рішення від 14.02.2023 №0-2037 підлягає залишенню без розгляду. Оскільки, згідно правового висновку Великої палати Верховного Суду строк для звернення до суду становить шість місяців, а наявні докази в матеріалах справи підтверджують пропуск строку на судове оскарження.

В судовому засіданні представник позивача заявлене у відповіді на відзив клопотання про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення строку звернення до суду підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів, котрі у ньому зазначені.

Представник відповідача заперечив щодо наявності поважності причин пропуску строку на оскарження податкового повідомлення рішення від 14.02.2023 №0-2037 у зв`язку з чим просив залишити позовну заяву у цій частині без розгляду.

Розглянувши клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку від 12.02.2025 р. і клопотання представника відповідача від 20.10.2025 р. про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду, керуючись приписами КАС України, дослідивши матеріали адміністративного позову суд приходить до наступного висновку.

Предметом оскарження у цій справі є, зокрема, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14.02.2023 № 0-2037 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 401 172 грн. 00 копійок.

Положеннями частини першої статті 122 КАС України унормовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта цієї статті).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 123 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Зокрема, частиною третьою цієї статті визначено, що в разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість пропущеного строку; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд, зокрема, у постанові від 30 серпня 2018 року в адміністративній справі № 813/2897/16.

Конституційний Суд України в Рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визнав конституційними положення КАС України про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору, якими лише скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту й обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірним у цій справі є питання додержання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення контролюючого органу про залишення її скарг без задоволення.

У сфері оподаткування права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми статті 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За пунктом 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У справі, що розглядається №520/34781/24 спір виник з приводу оскарження податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19.12.2024 прийнято до розгляду справу №500/2276/24 за для вирішення питання виключної правової проблеми з метою формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права для визначення конкретного правозастосування при встановленні судами обставин дотримання платниками податків строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Виходячи зі змісту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 19.12.2024 у справі №500/2276/24, виключну правову проблему становить питання щодо строку звернення до суду з позовами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в цілому, враховуючи різні підходи щодо застосування цих норм права, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 140/1770/19 (про стягнення заборгованості) та № 320/12137/20 (про стягнення коштів) та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду № 160/11673/20 та № 500/2486/19 про оскарження податкових повідомлень-рішень як у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), так і після використання процедури адміністративного оскарження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі №500/2276/24 зазначила, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Вказаний строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто від дати отримання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 056, контролюючим органом на податкову адресу платника податків - АДРЕСА_3 , направлялося оскаржуване податкове повідомлення рішення від 14.02.2023 № 0-2037. Лист з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням повернуто до контролюючого органу з відміткою поштового відділення у довідці ф.№20 про причини повернення/досилання «за закінченням терміну зберігання» 27.04.2023 р.

При цьому, відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5. ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з п. 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п.п. 16.1.11. п. 16.1 ст. 16 ПКУ платники податків зобов`язані повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Абзацом 2 пункту 1 розділу VI Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Мінфіну 29.09.2017 № 822 (далі по тексту Положення № 822), фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.

Пунктом 2 розділу IX Положення № 822 встановлено. що фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання або до будь-якого контролюючого органу.

Якщо заява за формою № 5ДРП містить дані про новий паспорт фізичної особи, то така Заява подається фізичною особою особисто.

Водночас матеріали справи позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достатніх та достовірних, у розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України, доказів повідомлення позивачем контролюючого органу про зміну місця проживання.

При цьому, як встановлено судом в ході розгляду судової справи, рішення владного суб`єкта направлялося позивачеві на вірну податкову адресу, а відтак неналежна організація позивачем отримання поштової кореспонденції за місцем реєстрації та неповідомлення контролюючого органу про зміну місця проживання свідчить про недобросовісне ставлення до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, а також обов`язку повідомити контролюючий орган про зміну адреси, через що необізнаність платника зі спірним рішенням виникла через нехтування або ухилення від виконання таких обов`язків без поважних причин.

Таким чином, суд погоджується із твердженням відповідача про те, що ППР від 14.02.2023 № 0-2037 вважається врученим 27.04.2023 р.

З урахуванням позиції Великої Палати викладеної у постанові від 16.07.2025 по справі №500/2276/24, граничний термін звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14.02.2023 № 0-2037 минув 27.10.2023.

Позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог подана до суду 12.01.2025 року, тобто з пропуском встановленого строку більше ніж на 15 місяців.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд наголошує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.02.2023 № 0-2037, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку від 12.02.2025 р. та задоволення клопотання представника Головного управління ДПС у Харківській області від 20.10.2025 року та залишення позовної заяви ОСОБА_1 у частині оскаржуваного податкового повідомлення рішення без розгляду.

Керуючись статтями 2, 3, 19, 243, 283, 294, 297, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку від 12.02.2025 р. відмовити.

Клопотання представника відповідача від 20.10.2025 р. про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 12.01.2025 р., в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 14.02.2023 № 0-2037 форма «Ф» про визначення ПЗ з податку на нерухоме майно у сумі 401 172 грн. 00 копійок залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 28.10.2025 р.

Суддя Бадюков Ю.В.