Справа № 400/4570/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 р. № 400/4570/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаДержавної служби України з безпеки на транспорті, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Державної служби України з безпеки транспорті щодо невиплати щомісячної премії та надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Державної служби України з безпеки на транспорті здійснити нарахування та виплату щомісячної премії та надбавка за інтенсивність праці ОСОБА_1 за період з серпня 2021 року по березень 2022 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18.08.2021 року ОСОБА_1 , що перебувала на посаді головного спеціаліста (юриста) Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу від 18.08.2021 року №177-Д "Про застосування дисциплінарного стягнення". Державною службою України з безпеки на транспорті на підставі Наказу від 18.08.2021 року №177-Д "Про застосування дисциплінарного стягнення", протягом серпня 2021 року по березень 2022 року з заробітної плати позивачки стягувались стимулюючі виплати у виді щомісячної премії та надбавка за інтенсивність праці. Вважаючи, що даний наказ було винесено незаконно, позивачкою було подано позов про визнання його протиправним та скасування. 31 січня 2022 року Миколаївським окружним адміністративним судом позовні вимоги у справі №400/7146/21 було задоволено, наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 18 серпня 2021 року №177-Д "Про накладення дисциплінарного стягнення" визнано протиправним та скасовано. 05 березня 2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті винесено наказ № 51-Д "Про скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 18 серпня 2021 року №177-Д", де пунктом 2 зазначено: "Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку провести перерахунок заробітної плати за період з серпня 2021 року по теперішній час та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка була виплачена у листопаді 2021 року". Проте, станом на день подання цієї позовної заяви відповідачем не вчинено жодних дій спрямованих на здійснення перерахунку та виплати вказаних коштів, що свідчить про бездіяльність відповідача, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 17.05.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/4570/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

11.06.2024 року до канцелярії суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтоване тим, що позивачка звернулася до суду з цим позовом з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого законом.

11.06.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла заява про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.06.2025 року суд заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про розгляд справи у порядку загального позовного провадження задовольнив частково, вирішив подальший розгляд справи №400/4570/24 проводити у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін та призначив по справі судове засідання на 01 серпня 2024 року.

24.06.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, в якому воно просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачкою пропущений строк звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови в позові. Вказав, що виплата додаткових стимулюючих виплат належить до дискреційних повноважень роботодавця. Окрім того, надбавка за інтенсивність праці не входить до обов`язкових складових заробітної плати державного службовця. Надбавка за інтенсивність праці встановлюється у визначеному керівником державної служби розмірі, в межах економії фонду оплати праці, як стимулююча виплата.

Судове засідання, призначене на 01.08.2024 року, відкладено на 08.08.2024 року, для ознайомлення представницею позивачки з відзивом на позовну заяву.

06.08.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 вказала, що умови, за яких надбавка за інтенсивність праці скасовуються або її розмір зменшується, визначені пунктом 9 Положення № 15, такими умовами є: 1) несвоєчасне виконання завдань; 2) погіршення якості роботи. Тобто, при зміні розміру надбавки за інтенсивність праці, або припиненні виплати такої надбавки, враховується особистий внесок державного службовця у загальні результати роботи, лише у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи вказана надбавка скасовується або розмір її зменшується. Разом з тим, відповідачем не спростовано того факту, що уповноважені посадові особи відповідача неодноразово вказували у поданнях на потребу преміювання позивачки, проте відповідачем було проігноровано такі подання.

У судовому засіданні 08.08.2024 року судом було заслухано пояснення представників сторін та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 16.09.2013 року призначена на посаду головного спеціаліста (юрист) до Управління Укртрансінспекції у Миколаївській області.

З 19.01.2016 року була призначена на посаду головного спеціаліста (юриста) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (наразі - Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки).

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 26.10.2020 року №1672-к "Про покладення виконання обов`язків начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області на Міляєву Юлію" на позивача покладено виконання обов`язків начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області з 26.10.2020 року на період до призначення в установленому порядку заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальника відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Миколаївській області.

Наказом Голови Укртрансбезпеки від 18.08.2021 року №177-д "Про застосування дисциплінарного стягнення" ОСОБА_2 оголошено догану.

Державною службою України з безпеки на транспорті на підставі Наказу від 18.08.2021 року №177-Д "Про застосування дисциплінарного стягнення", протягом серпня 2021 року по березень 2022 року з заробітної плати позивачки стягувались стимулюючі виплати у виді щомісячної премії та надбавка за інтенсивність праці.

Вважаючи наказ Голови Укртрансбезпеки від 18.08.2021 року №177-д незаконним, позивачка звернулася з позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року у справі №400/7146/21 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.08.2021 року №177-Д "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Указане рішення суду набрало законної сили з 03.03.2022 року.

05 березня 2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті винесено наказ № 51-Д "Про скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 18 серпня 2021 року №177-Д", де пунктом 2 зазначено: "Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку провести перерахунок заробітної плати за період з серпня 2021 року по теперішній час та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка була виплачена у листопаді 2021 року".

06 травня 2022 року вказаний вище пункт було змінено та викладено в наступній редакції: "Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку врахувати пункт 1 наказу в подальшій роботі".

23.03.2022 року позивачка звернулась до Укртрансбезпеки щодо перерахунку премій, інтенсивності праці за період з 01.08.2021 по 23.02.2021 року.

Листом від 19.07.2022 року № 3305/3.3/15-22 Укртрансбезпека повідомила позивачці про те, що премія, надбавка за інтенсивність праці, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань державному службовцю встановлюються (виплачуються) керівником державного органу, з урахуванням критеріїв для їх виплат визначених законодавством та за наявності відповідного фонду економії заробітної плати. Зазначені виплати належать до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких, керівник державної служби, як роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати (виплачувати), тобто встановлення цих виплат є правом, а не обов`язком.

Не погоджуючись із зазначеними діями, позивачка звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Згідно із частинами 1, 3 статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 за №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР), заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

При цьому, спеціальним законом, що регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну службу", державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до статті 50 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час спірних правовідносин) держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи (частина 1).

Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення) (частина 2).

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет. Фонд оплати праці державних службовців формується за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів, які надходять до державного бюджету в рамках програм допомоги Європейського Союзу, урядів іноземних держав, міжнародних організацій, донорських установ. Порядок використання таких коштів, які надходять до державного бюджету, затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 4).

Порядок формування фонду оплати праці державних службовців у державному органі, а також порядок преміювання державних службовців затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина 6).

Частиною 6 ст. 52 Закону №889-VIII передбачено, що премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» з метою упорядкування умов оплати праці працівників державних органів затверджено, зокрема, Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям (далі по тексту також - Положення №15).

Відповідно до пункту 1 Положення №15 ним визначається механізм застосування стимулюючих виплат державним службовцям з метою посилення мотивації працівників державних органів до високопрофесійної, результативної та високоякісної роботи.

Згідно з пунктами 2, 3 Положення №15 керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати.

До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: за інтенсивність праці; за виконання особливо важливої роботи.

За приписами пунктів 4 - 7 Положення №15 надбавка за інтенсивність праці та надбавка за виконання особливо важливої роботи (далі - надбавки) встановлюються державним службовцям у відсотках до посадового окладу. Надбавки встановлюються згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби в державному органі.

Надбавка за інтенсивність праці встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв: якість і складність підготовлених документів; терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; ініціативність у роботі.

Статтею 151 КЗпП України встановлено, що протягом строку дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення.

Згідно статті 143 КЗпП України відповідні заходи заохочення визначаються правилами внутрішнього трудового розпорядку або встановлюються у колективному договорі, іншому локальному нормативному акті роботодавця.

Пунктом 3 статті 53 ЗУ "Про державну службу", заохочення не застосовуються до державного службовця протягом строку застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Пунктом 3 статті 79 ЗУ "Про державну службу" передбачено, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення (крім зауваження) заходи заохочення до державного службовця не застосовуються.

Пунктом 8 Наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.12.2018 №968 "Про затвердження Положення про преміювання державних службовців Державної служби України з безпеки на транспорті" передбачено, що державні службовці, до яких застосовано заходи дисциплінарного стягнення, позбавляються премії лише за той період, в якому застосовано дисциплінарне стягнення.

Цитоване положення свідчить про те, що премія не нараховується лише за той період, коли дисциплінарне стягнення застосовано.

Аналогічні положення містить і Колективний договір між Державною службою України з безпеки на транспорті та Первинною профспілковою організацією працівників Державної служби України з безпеки на транспорті на 2018-2023 року зі змінами та доповненнями від 2022 року.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" премія є додатковою заробітною платою і пов`язана з виконанням виробничих завдань і функцій.

Як встановлено судом раніше, наказом Голови Укртрансбезпеки від 18.08.2021 року №177-д "Про застосування дисциплінарного стягнення" ОСОБА_2 оголошено догану.

У зв`язку з чим, Державною службою України з безпеки на транспорті протягом періоду з серпня 2021 року по березень 2022 року позивачці не нараховувались щомісячна премія та надбавка за інтенсивність праці.

У процесі судового розгляду, судом встановлено, що єдиною підставою для невиплати позивачці спірних виплат є застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року у справі №400/7146/21 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.08.2021 року №177-Д "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Указане рішення суду набрало законної сили з 03.03.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті винесено наказ № 51-Д "Про скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 18 серпня 2021 року №177-Д", де пунктом 2 зазначено: "Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку провести перерахунок заробітної плати за період з серпня 2021 року по теперішній час та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка була виплачена у листопаді 2021 року".

У квітні 2022 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області звернувся до Голови Державної служби України з безпеки на транспорті із службовою запискою про здійснення перерахунку заробітної плати та врахування пропозицій місячної премії та надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 моменту винесення догани, а саме серпень 2021 - березень 2022.

06 травня 2022 року пункт 2 наказу № 51-Д від 05 березня 2022 року було змінено та викладено в наступній редакції: "Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку врахувати пункт 1 наказу в подальшій роботі".

Разом з тим, підзаконний нормативно-правовий акт передбачає 3 підстави скасування або зменшення розміру надбавки: 1) неспроможність здійснювати виплату (відсутня чи суттєво зменшена економія фонду оплати праці або потреба у виплаті заробітної плати, яка не передбачалась кошторисом); 2) несвоєчасне виконання завдань; 3) погіршення якості роботи.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що видатки для виплати надбавки за інтенсивність праці та щомісячної премії у спірний період були наявні, оскільки всім іншим працівникам Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області такі виплати були встановлені щомісяця, окрім позивачки.

Відповідачем суду не надано доказів несвоєчасного виконання позивачкою завдань чи погіршення нею якості роботи.

Враховуючи, що єдиною підставою для невиплати позивачці спірних виплат є застосування до неї дисциплінарного стягнення, яке скасоване у судовому порядку, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію та надбавку за інтенсивність праці у період з серпня 2021 року по березень 2022 року.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 39816845) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки транспорті щодо невиплати щомісячної премії та надбавки за інтенсивність праці ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті здійснити нарахування та виплату щомісячної премії та надбавка за інтенсивність праці ОСОБА_1 за період з серпня 2021 року по березень 2022 року включно.

4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко