Справа № 600/4569/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4569/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Салус України" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Салус України", (позивач) до Чернівецької митниці (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2024/000471/2 від 18.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2024/001438 від 18.09.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, для проведення митної процедури Чернівецькій митниці були надані митні декларації. Проте, відповідачем було відмовлено в оформлені товару за заявленою митною вартістю в результаті чого, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Із указаними рішеннями позивач не погоджується, оскільки відповідачем не наведено аргументовані та конкретні доводи щодо наявності у поданих товариством документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність конкретних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що декларантом на вимогу митного органу не надані документи в повному обсязі, а в поданих документах містяться розбіжності та невідповідності, що впливають на правильність визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

15.11.2022 між компанією "Sakra Emtas dis Tic.San.Ve Tic.LTD. STI", Туреччина (Продавець), з однієї сторони, та ТОВ "Салус України" (Покупець), з другої сторін, укладено контракт купівлі-продажу №15/11 (далі - контракт).

За умовами даного контракту Продавець зобов`язується передати Покупцю продукцію згідно з фактурою, яка являється невід`ємним документом до Контракту, в якому сторони узгоджують асортимент, кількість, ціну за одиницю Товару, загальну вартість, умови поставки, покупця, адресу поставки кожної партії товару та має силу Додатку (специфікації) до контракту.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Контракту ціна товару, що поставляється. Встановлюється в доларах США та зазначається у фактурі, сторони погодили, що загальна вартість товару становить 2000000 доларів США.

Згідно п. 5.2 Контракту оплата товару здійснюється у вигляді 100 % передоплати шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця згідно Проформи-Фактури, якщо інше не буде встановлено письмовою угодою сторін. Можлива оплата частинами згідно домовленостей сторін.

24.06.2024 між сторонами була погоджена фактура у вигляді рахунка-проформи №UKR щодо поставки 815 радіаторів ТМ "HTS" на суму 30911,37 доларів США.

На виконання пункту 5.2. Контракту позивач здійснив два перекази грошових коштів на рахунки SAKRA EMTAS DIS TIC.SAN.VE TIC.LTD.STI засобами міжнародної платіжної системи SWIFT на суми 9207,51 доларів США 22.07.2024 року та 21703,86 доларів США від 03.09.2024 року, здійснивши передоплату 100% вартості чергової партії товару по Контракту, що за цінами, асортиментом і кількістю погоджена проформою-фактурою № UKR від 24.06.2024 на суму 30911,37 доларів США.

09.09.2024 ТОВ "Салус Україна" замовив у перевізника ФОП ОСОБА_1 доставку придбаних товарів з м. Сакарая (Туреччина) в м. Чернівці (Україна), про що між позивачем і перевізником була узгоджена і підписана заявка №7 від 09.09.2024, якою обумовлені ціна, строки та інші умови перевезення вантажу. Вартість (ціна) перевезення вантажу була узгоджена сторонами у вказаній заявці у сумі 108550,00 грн.

Замовлена за проформою-фактурою №UKR від 24.06.2024 партія товару по Контракту у складі радіаторів для центрального опалення ТМ "HTS" сталевих виробництва компанії SAKRA EMTAS DIS TIC.SAN.VE TIC.LTD.STI, в кількості 815 штук вагою брутто 21480 кг, нетто 21200 кг на суму 30911,37 долари США, була відвантажена продавцем на підставі базисних умов поставки FCA SAKARYA Туреччина (INCOTERMS 2010 року) у замовлений позивачем у ФОП ОСОБА_1 вантажний транспортний засіб 09.09.2024, про що складений рахунок-фактура (Invoice) № ЕХР235 від 09.09.2024 та Пакувальний лист (Packing List) від 09.09.2024.

09.09.2024 ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) складено міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) серії НОМЕР_1 .

16.09.2024 позивач подав до митного оформлення митну декларацію №24UA07U7 разом з товаро-супровідними документами, а саме: пакувальний лист від 09.09.2024, проформу-фактуру (Proforma Invoice) № UKR від 24.06.2024, рахунок-фактуру (Invoice) № ЕХР235 від 09.09.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) серії А № 003297 від 09.09.2024, сертифікат походження товару (Certificate of origin) № А 1693060, платіжний документ на оплату 9207,51 доларів США 22.07.2024, платіжний документ на оплату 21703,86 долари США від 03.09.2024, рахунок №0111 від 13.09.2024 на оплату транспортних послуг з перевезення вантажу, довідку №5 від 12.09.2024 про вартість транспортних послуг, прайс-лист від 03.06.2024, Додаток до Контракту № 2 від 03.08.2023, Додаток до Контракту № 3 від 30.08.2023, Додаток до Контракту № 4 від 11.09.2023, зовнішньоекономічний контракт № 15/11 від 15.11.2022, копію прийнятої митними органами Туреччини експортної митної декларації за № 24341300EX00741235 від 10.09.2024.

За результатами розгляду поданих документів митним органом прийнято рішення №UA408000/2024/000471/2 від 18.09.2024, зі змісту якого встановлено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- згідно п.2.1 контракту від 15.11.2022 №15/11 (з урахуванням додатку від 11.09.2023 №4) товар поставляється комплектно в кількості, що визначена в Рахунку-фактурі (інвойсі). Відомості щодо комплектності товару відсутні;

- згідно п.4.2.1 контракту від 15.11.2022 №15/11 товар поставляється частинами відповідно до домовленостей Сторін щодо ціни, кількості, асортименту та періодичності поставки. Документальне підтвердження зазначених домовленостей відсутнє;

- в прайс-листі від 03.06.2024 б/н заявлено відомості не по всіх позиціях товару, які постачаються;

- для підтвердження транспортних витрат надано рахунок на оплату від 13.09.2024 №0111 та довідку про транспортні витрати від 12.09.2024 №5. Рахунок на оплату від 13.09.2024 №0111 містить реквізити заявки №7 від 09.09.2024 та договору №09/04/24-СУ від 09.04.2024, які не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат;

- товар постачається на умовах FCA TR SAKARYA. За умовами поставки FCA Продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки. При цьому, у рахунку на оплату від 13.09.2024 №0111 та довідці про транспортні витрати від 12.09.2024 №5 заявлено лише відомості про вартість транспортних послуг по перевезенню, які і додані до митної вартості. Таким чином, виникає питання щодо включення перелічених вище складових до митної вартості товару. Документів з цього приводу не надано;

- копія митної декларації країни відправлення від 10.09.2024 №24341300EX00741235 містить реквізити Е-фатури від 10.09.2024 № 500, яка до оформлення не подана.

Відповідачем було надано позивачеві електронне повідомлення щодо надання додаткових документів.

На виконання вказаного повідомлення, декларантом додатково подано лист з додатками №18/09-1 від 18.09.2024, додаткові документи у складі додатку №5 від 24.06.2024 до контракту №15/11 від 15.11.2022 та Заявку №7 від 09.09.2024 на перевезення, а також відповідні письмові пояснення з поставлених питань.

У зв`язку з прийнятим рішенням про коригуванням митної вартості товару UA408000/2024/000471/2, Чернівецькою митницею було сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408020/2024/000062.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі МК України).

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За змістом ч.ч. 5 та 6 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

В силу ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

За правилами ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товару UA408000/2023/000767/2 від 29.12.2023 року, підставою для коригування митної вартості товару стало те, що подані декларантом документи документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: згідно п.2.1 контракту від 15.11.2022 №15/11 (з урахуванням додатку від 11.09.2023 №4) товар поставляється комплектно в кількості, що визначається в рахунку-фактурі (інвойсі). Відомості щодо комплектності товару відсутні.

Суд зазначає, що жоден пункт контракту від 15.11.2022 №15/11 (із внесеними змінами) не передбачає зазначення на кожну поставку товару відомостей про його комплектування.

Разом з тим, згідно п. 1.2 контракту від 15.11.2022 №15/11 (із внесеними змінами) за даним контрактом продавець зобов`язується передати покупцю продукцію згідно з фактурою.

Підпунктом 1.2.1 контракту від 15.11.2022 №15/11 визначено, що фактура являється невід`ємним документом до контракту, в якому сторони узгоджують асортимент, кількість, ціну за одиницю товару, загальну вартість, умови поставки, покупця , адресу поставки кожної партії товару та має силу додатку (специфікації) до контракту.

Таким чином, погоджені між сторонами договірні умови не передбачають додаткового документування комплектності товару під час його поставки.

Поряд з цим, митний орган взагалі не обґрунтував, яким чином зазначення відомостей про комплектування товару може вплинути на визначення заявленої митної вартості, в той час як у рахунку-фактурі були зазначені всі необхідні відомості про товар, зокрема асортимент, ціна за одиницю, загальна сума партії товару, умови поставки, інформація про покупця, його адреса.

Більше того, позиція митного органу не містить посилань на вимоги чинного законодавства, яке б передбачало обов`язкове зазначення відомостей про комплектування товару при його поставці.

З огляду на викладене, відповідач безпідставно дійшов висновку про наявність підстав для коригування заявленої митної вартості товару у зв`язку із не зазначенням відомостей про комплектування.

Крім того, у оскаржуваному рішенні зазначено, що згідно п. 4.2.1 контракту від 15.11.2022 №15/11 товар поставляється частинами відповідно до домовленостей сторін щодо ціни, кількості, асортименту та періодичності поставки. Документальне підтвердження зазначених домовленостей відсутнє.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься рахунок-фактура (інвойс) від 09.09.2024 №EXP235, в якому зазначена інформація, зокрема про асортимент товару, його ціну, кількість, тип поставки, загальна сума конкретної поставки.

Таким чином, факт здійснення поставки товару згідно інвойсу від 09.09.2024 №EXP235 фактично і вказує на домовленість сторін щодо ціни товару, кількості, асортименту та періодичності поставки.

Крім того, суд звертає увагу, що умовами контракту від 15.11.2022 №15/11 (із внесеними змінами та доповненнями) не передбачено укладення між сторонами окремого документу, яким б підтверджувалося досягнення домовленостей щодо ціни товару, кількості, асортименту та періодичності поставки.

Слід також наголосити, що ані в оскаржуваному рішенні, ані в поданому відзиві митний орган не зазначив, яким чином відсутність документального підтвердження домовленостей сторін щодо ціни, кількості, асортименту та періодичності поставки товару могло вплинути на визначення заявленої митної вартості.

За таких обставин, суд критично оцінює висновки митного органу щодо наявності підстав для коригування заявленої митної вартості товару у зв`язку із відсутністю документального підтвердження домовленостей сторін щодо ціни, кількості, асортименту та періодичності поставки товару.

Стосовно посилань відповідача на прайс від 03.06.2024 б/н, в якому заявлено відомості не по всім позиціям товару, які постачаються, то суд зазначає, що прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів.

Більше того, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, при цьому жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.10.2020 у справі №810/690/17 та від 01.03.2023 у справі №420/18880/21.

Щодо виявлених митним органом розбіжностей в частині умов перевезення оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат, то слід зазначити, що законом не визначено доказ (докази), виключно якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати від 12.09.2024 №5 та рахунок на оплату №0111 від 13.09.2024 є допустимими доказами для підтвердження витрат на перевезення.

До того ж, у вказаних документах чітко зазначено, що транспортні витрати по перевезенню вантажу з Сакар`я (Туреччина) - Чернівці (Україна) становили 108550,00 грн, а тому такі витрати правомірно були включені декларантом до заявленої митної вартості товару.

Крім того, у оскаржуваному рішенні митним органом зазначено, що товар постачається FCA TR SAKARYA. За умовами поставки FCA продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту шляхом передавання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (Франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт, внутрішні перевезення, експортне мито, митний збір, податки. При цьому у рахунку на оплату №0111 від 13.09.2024 та довідці про транспортні витрати від 12.09.2024 №5 заявлено лише відомості про вартість транспортних послуг по перевезенню, які і додані до митної вартості. Таким чином, виникає питання щодо включення вище перелічених складових до митної вартості товару. Документів з цього приводу не надано.

Тобто, у оскаржуваному рішенні відповідач самостійно визнає, що згідно умов поставки FCA TR SAKARYA до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт, внутрішні перевезення, експортне мито, митний збір, податки, однак із незрозумілих мотивів зазначає, що у документах про транспорті витрати відсутні відомості про включення перелічених складових до митної вартості товару.

Проте, суд звертає увагу відповідача, що у транспортних документах позивача і не могло бути зазначено відомостей про оплату навантажувальних робіт, внутрішні перевезення, експортне мито, митний збір, податки, оскільки такі витрати покладаються виключно на продавця згідно умов поставки FCA (Франко перевізник), що також узгоджується із умовами контракту від 15.11.2022 №15/11.

Стосовно посилань відповідача у оскаржуваному рішенні на копію митної декларації країни відправлення від 10.09.2024 №24341300ЕХ00741235, в якій містяться посилання на е-фактуру від 10.09.2024 №500, які не надано до митного оформлення, то суд зазначає, що позивач не здійснював оформлення і подачу експортної декларації митним органам Туреччини, не брав участь у формуванні пакету документів, які додавалися, а лише отримав копію експортної митної декларації від продавця після її схвалення митними органами Туреччини і, відповідно, не може нести відповідальності за правильність та зміст митної декларації, що оформлювалася продавцем.

Крім того, копія митної декларації країни відправлення не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів.

При цьому, у оскаржуваному рішенні митним органом не обґрунтовано, яким чином відомості митної декларації країни відправлення, в тому числі посилання на е-фактуру від 10.09.2024 №500, можуть вплинути на правильність обчислення складових заявленої митної вартості товару.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив коригування митної вартості товару прийнятим рішенням №UA408000/2024/000471/2 від 18.09.2024, оскільки подані декларантом документи належним чином підтверджували числові значення складових заявленої митної вартості товару.

Таким чином суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням позивача про подання ним разом з митною декларацією до митного органу усіх належних документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам статті 53 МК України.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Водночас, митним органом, як суб`єктом владних повноважень, усупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо.

Таким чином, суд вважає, що рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості №UA408000/2024/000471/2 від 18.09.2024 є протиправним й таким, що підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зважаючи на протиправність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2024/000471/2 від 18.09.2024 суд вважає, що наявні підстави і для скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2024/001438 від 18.09.2024

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 2896,78 грн, згідно платіжної інструкції №1151 від 03.10.2024.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2896,78 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Салус Україна" до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2024/000471/2 від 18.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2024/001438 від 18.09.2024.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Салус Україна" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці судовий збір в сумі 2896,78 грн.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Салус України" (вул. Лесина Василя, 3А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58032, );

Відповідач - Чернівецька митниця (вул. Руська, 248М, м. Чернівці, Чернівецька область, 58023, ).

Суддя В.О. Григораш