Справа № 440/11842/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/11842/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, а саме просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут 248632,05 грн, витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення відповідачем умов конракту та відмовою відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі.

Стислий зміст заперечень відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

Позовну заяву, надіслану позивачем, відповідач отримав відповідно до трекінгу поштового відправлення АТ "Укрпошта" (накладна № 449).

Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (накладна № 724).

Згідно з відповіддю № 1716029 від 29.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою на запит судді з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, таке місце проживання позивача зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу (п.2 ч. 3 ст. 124 КАС України).

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до частини 11 статті 126, пункту 5 частини 6 частини 11 статті 251 КАС України копія ухвали суду про відкриття провадження вручена відповідачу належним чином.

Тобто, останній вважається повідомлений про розгляд даної справи.

При цьому, відповідач не скористався правом, визначеним процесуальним законодавством, та відзив щодо заявлених позовних вимог до суду не подавав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове провадження, але у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за правилам спрощеного позовного провадження.

Процесуальні дії у справі.

Полтавським окружним адміністративним судом від 01.09.2025 прийнята позовна заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

З 02.08.2023 року ОСОБА_1 наказом начальника Військового інституту від 31.07.2023 року №14 (по особовому складу) зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання, наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут №214 від 02.08.2023 року з 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення по курсантській нормі з 02.08.2023 року.

Між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації генерал-майора ОСОБА_2 та рекрутом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах Україникурсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти від 02.08.2023.

Згідно з пунктом 1 вказаного контракту відповідачка зобов`язувалася, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їїутриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військовуслужбу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови відподальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладувищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 29.07.2025 року №221 (по стройовій частині) ОСОБА_1 відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання та з 30.07.2025 зараховано, для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у розпорядження начальника інституту.

29.07.2025 відповідача під підпис ознайомлено із загальним розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням позивача з 02.08.2023 по 29.07.2025, а саме:

- грошове забезпечення 111894,72 грн;

- продовольче забезпечення 72243,52 грн;

- речове забезпечення 18853,88 грн;

- медичне забезпечення 500,14 грн;

- енергоносії 45139,79 грн;

Усього: 248632,05 грн.

У строк для добровільного відшкодування витрат до 13.08.2025 відповідач витрати не відшкодував, витрачені на його утримання.

За наведених обставин позивач звертається до суду з адміністративним позовом про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі з відповідача.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України організаційно Збройні СилиУкраїни складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти вразі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умовконтракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках,передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського абоофіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військовогонавчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десятироків - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчальногозакладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж»,«з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральниморганам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти,вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або черезнедисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуальногонавчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу післязакінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - дляосіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу абовійськового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 тапідпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , витрат,пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти, визначає Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищихнавчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі Порядок № 964).

Пунктами 3 - 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:

грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;

оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньоїрозвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.

За змістом пункту 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сумздійснюється у судовому порядку.

На виконання пункту 3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України,Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищихнавчальних закладах» від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат,пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби(навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у вищомувійськовому навчальному закладі Міністерства оборони України між вищим військовим навчальним закладом, Міністерством оборони України такурсантом на час проходження ним навчання на сторін покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України таконтрактом.

Водночас у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому військовому навчальному закладі на курсанта покладаються відповідні обов`язкивідшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділізакладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжуватинавчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчальногозакладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Провійськовий обов`язок і військову службу».

Так, з аналізу частини десятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» висновується, що дія цієї нормирозповсюджується на дві категорії осіб, тобто, на курсантів, які достроково розривають контракт та на осіб офіцерського складу, які звільняютьсяпротягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. Попри те, обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів вразі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту, за яким особу звільнено з військової служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13 березня 2024 року у справі № 440/14068/21.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Як встановив суд, що з 02.08.2023 року ОСОБА_1 наказом начальника Військового інституту від 31.07.2023 року №14 (по особовому складу) зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання, наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут №214 від 02.08.2023 року з 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення по курсантській нормі з 02.08.2023 року.

Між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації генерал-майора ОСОБА_2 та рекрутом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах Україникурсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти від 02.08.2023.

Згідно з пунктом 1 вказаного контракту відповідачка зобов`язувалася, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їїутриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військовуслужбу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови відподальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладувищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"..

З матеріалів справи суд встановив, що утримання відповідача у позивача здійснювалось у спосіб надання йому грошового, продовольчого, речового, забезпечення, а також по вартості спожитихенергоносіїв.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат завідповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Під час розгляду справи суд встановив, що із загальним розрахунком витрат,пов`язаних з утриманням позивача з 02.08.2023 по 29.07.2025, витрати становлять:

- грошове забезпечення 111894,72 грн;

- продовольче забезпечення 72243,52 грн;

- речове забезпечення 18853,88 грн;

- медичне забезпечення 500,14 грн;

- енергоносії 45139,79 грн;

Усього: 248632,05 грн.

Суд також зауважує, що докази його оскарження даного розрахунку в матеріалах справи відсутні.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, перебувають наповному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Як вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 01.02.2024 у справі № 400/210/21 - зважаючи на нормативне регулювання спірних правовідносин, правильне вирішення спору цієї категорії залежить від того, чи було курсанта ознайомлено із розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, здійсненим відповідно до приписів Порядку № 964 та Порядку №419/831/240/605/537/219/534, та запропоновано йому добровільно відшкодувати такі витрати, адже саме з відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі законодавець пов`язує можливість звернення Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані відповідні навчальні заклади, з позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Тому, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разідострокового розірвання контракту, відповідачка станом на час прийняття рішення у цій справі зазначену вище суму коштів не відшкодувала, що занаведеного вище правового регулювання є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крімвипадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владнихповноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зстатті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають іншезначення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторінта свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суддійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідачки витрат, пов`язаних з утриманням увійськовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (вул. Князів Острозьких, 45/1, м. Київ 11, Центральна Частина Києва, Київ, 01011, ) 248632,05 грн (двісті сорок вісім тисяч шістсот тридцять дві гривні та 05 коп.) витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Бевза