Справа № 160/24499/23
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року Справа №160/24499/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву в порядку ст.382 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/24499/23.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 у позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць за квітень 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць за квітень 2023 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 у адміністративній справі №160/24499/23 набрало законної сили 19.04.2024.

Позивачу за його заявою видано виконавчий лист по справі.

На адресу суду надійшла заява в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №160/24499/23.

Ухвалою суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію про виконання рішення суду від 19.03.2024 у адміністративній справі №160/24499/23.

На адресу суд надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 , якою представник зазначив, що військову частину НОМЕР_1 виключено з мережі розпорядників бюджетних коштів, та висловив Клопотання про заміну сторони військової частини НОМЕР_1 належною стороною правонаступником військовою частиною НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що Ухвалою від 28.10.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача про заміну сторони в порядку ст.52 КАС України відмовлено.

Вирішуючи заяву по суті суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).

Слід звернути увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідач зазначив, що на підставі спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.06.2025 року № Д-321/78/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році» та директиви командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10.10.2025 № Д-41/ДСК військова частина НОМЕР_1 з 01.08.2025 ліквідовується, код ЄДРПО анулюється, а правонаступником визначено - військову частину НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПО НОМЕР_3 ).

Представник позивача до заяви надав листування з ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_2 , Оперативним командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період 2024-2025 року, згідно відповідей яких зазначено, що станом на липень 2025 року військовою частиною НОМЕР_2 буде надіслано заявку на цільове фінансування до розпорядника коштів вищого рівня, проте станом на липень 2025 року фінансування відсутнє.

При цьому, Військовою частиною НОМЕР_2 , що є фінансовою частиною відповідача з 01.08.2025 року, вживаються заходи щодо виконання вказаного рішення суду.

У зв`язку з відсутністю фінансування виконання рішення суду від 19.03.2024 у адміністративній справі №160/24499/23 залишається нереалізованим.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Як слідує з заяви позивача та доданих до неї документів, Військовою частиною НОМЕР_2 , що є фінансовою частиною відповідача з 01.08.2025 року, вживаються заходи щодо виконання вказаного рішення суду, проте кошти виділені не були.

Наведене свідчить про відсутність коштів у Військовій частини НОМЕР_1 (та НОМЕР_2 ) на виплату позивачу сум на виконання рішення суду від 19.03.2024 року у справі №160/24499/23.

Водночас матеріали справи містять докази щодо вжиття військовими формуваннями, відповідальними за фінансування відповідача певних заходів з метою виконання рішення суду в частині виплати цієї заборгованості, і такі докази, на думку суду, є достатніми для звільнення керівника суб`єкта владних, відповідального за виконання рішення суду у справі № 160/24499/23, від накладення штрафу.

Отже, у даному випадку має місце невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, з підстав обмеженого бюджетного асигнування, що не є тотожним обставинам ухилення або свідомого невиконання судового рішення.

Суд не встановив недобросовісності у діях суб`єкта владних повноважень щодо несвоєчасного виконання судового рішення в адміністративній справі.

Таким чином, правові підстави для встановлення судового контрою у даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24499/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова