Справа № 400/8131/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2025 р. № 400/8131/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши клопотання відповідача про залишення без розгляду позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, ,
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2024 № 25349/14292405, № 25345/14292405, № 25363/14292405 і вимоги від 16.02.2025 № Ф-0484-1429,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування:

податкового повідомлення рішення (далі ППР) від 17.12.2024 № 25345/14292405;

ППР від 17.12.2024 № 25349/14292405;

ППР від 17.12.2024 № 25363/14292405;

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2025 № Ф-0484-1429.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві від 30.07.2025 позивачка зазначила, що у період з 2015 по 2021 рік вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець. У листопаді 2024 року відповідач провів документальну позапланову невиїзну перевірку позивачки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2018 по 06.04.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 29.01.2015 по 28.08.2015 та з 08.07.2016 по 06.04.2021. За результатами перевірки відповідач склав відповідний акт, у якому зазначив про заниження нею заниження нею податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) за 2018-2020 роки у сумі 2085113,01 грн, військового збору (далі ВЗ) на суму 168840,43 грн і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ) в сумі 585890,61 гривні. На підставі вищезазначеного акта перевірки відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення (далі ППР) і вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ. На думку позивачки, вказані ППР і вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ є протиправними, оскільки:

фактично підставою не зарахування задекларованих позивачкою витрат, пов`язаних із провадженням господарської діяльності є те, що на момент перевірки вона не надала відповідні первинні документи; проте, відповідач не врахував, що первинні документи її господарської діяльності були знищені в лютому-березні 2022 року під час бойових дій у м. Вознесенськ, де вона фактично здійснювала свою діяльність;

згідно з виписок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з її особового рахунку чистий прибуток від господарської діяльності позивачки у 2018 році склав 303998,15 грн, у 2019 і 2020 роках відсутній, а тому загальний розмір зобов`язань з ПДФО становив 54719,70 грн (?303998,15 х 18 % = ?54719,70), а з ВЗ 4559,98 грн (?303998,15 х 1,5 % = ?4559,98);

відновленими первинними документами підтверджуються понесені нею витрати за період з 2018 по 2020 роки у розмірі 9881688,16 грн;

відповідач визначив у акті перевірки суму ЄСВ, що підлягає сплаті за 2015, 2017, 2018, 2019, 2020 роки, в розмірі 388784,72 грн, однак., як вбачається з Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2025№ Ф-0484-1429, відповідач безпідставно вніс до інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС дані про те, що сума боргу зі сплати позивачкою ЄСВ становить 585890,61 грн; таким чином, відповідач сам собі суперечить щодо наявного розміру заборгованості по сплаті ЄСВ;

сума ЄСВ повинна була бути нарахована на розмір чистого прибутку позивачки, який у 2018-2020 роках становив 303998,15 гривні.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 7267,20 гривні.

13.08.2025 представник позивачки подав до суду заяву про виконання ухвали до суду, до якої додав платіжну інструкцію від 12.08.2025 № 1.258717277.1 про сплату судового збору в розмірі 7267,20 гривні.

15.08.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник позивачки подав 25.08.2025 заяву про зміну предмета позову, до якої додав позовну заяву в новій редакції від 18.08.2025. Заява аргументована тим, що при підготовці до судового розгляду позивачкою було виявлено помилковість подання нею до суду ППР від 17.12.2024 № 25345/14292405. Водночас з цим, у позивачки наявне інше ППР від 17.12.2024 № 25354/14292405, яким відповідач нарахував їй борг зі сплати військового збору у розмірі 209937,47 грн, яке нею не було оскаржене. Відтак вона просить розглянути позовні вимоги в новій редакції, а саме:

визнати протиправними та скасувати:

ППР від 17.12.2024 № 25349/14292405;

ППР від 17.12.2024 № 25354/14292405;

ППР від 17.12.2024 № 25363/14292405;

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2025 № Ф-0484-1429.

Підстави позову залишились незмінними.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та з`ясувавши обставини, покладені в основу наведеної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки позивачка подала заяву від 25.08.2025 про зміну предмета позову до закінчення підготовчого засідання, і в позовній заяві в новій редакції від 18.08.2025 підстави позову залишились незмінними, тому вказана заява підлягає задоволенню.

20.08.2025 до суду також надійшло клопотання відповідача про роз`єднання позовних вимог у справі № 400/8131/25, аргументувавши його тим, що позивач об`єднав різні позовні вимоги, які не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, а саме: щодо ППР, прийняті за результатами позапланової невиїзної перевірки, та щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка прийнята внаслідок наявності недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.01.2025.

06.10.2025 представник позивачки подав до суду заперечення проти клопотання відповідача про роз`єднання позовних вимог. На його переконання, всі позовні вимоги виникли на основі одних і тих же підставах і доказах, а тому їх об`єднання не перешкоджає їх розгляду в цьому провадженні.

Суд встановив, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.09.2024 № 1194-п «Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 » відповідач у період з 23.10.2024 по 29.10.2024 провів документальну позапланову невиїзну перевірку позивачки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2018 по 06.04.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 29.01.2015 по 28.08.2015 та з 08.07.2016 по 06.04.2021.

Згідно з частинами першою і другою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до абзацу першого частини шостою статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

За результатами вказаної перевірки відповідач склав відповідний акт, в якому він прийшов до висновків, зокрема, про заниження позивачкою ПДФО від здійснення господарської діяльності за 2018 рік на суму 1470995,63 грн, за 2019 рік на суму 560737,64 грн, за 2020 рік на суму 53379,74 грн, а також заниження ЄСВ за 2015 рік на суму 3381,20 грн, за 2018 рік на суму 147430,80 грн, за 2019 рік на суму 165250,80 грн та за 2020 рік на суму 65241,92 гривні.

Отже, позовні вимоги щодо ППР і щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) пов`язані між собою підставою виникнення і поданими доказами.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що не підлягає задоволенню клопотання відповідача від 20.08.2025 про роз`єднання позовних вимог у справі № 400/8131/25 шляхом виділення в окреме провадження вимогу щодо визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2025 № Ф-0484-1429.

20.08.2025 і 11.09.2025 відповідач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду клопотання про залишення позовної заяви позивачки без розгляду в частині оскарження ППР від 17.12.2024 № 25345/14292405, від 17.12.2024 № 25349/14292405 і від 17.12.2024 № 25364/14292405, які обґрунтовані пропуском позивачкою встановленого абзацом першим частини другої статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з цим позовом. У клопотанні від 11.09.2025 відповідач закцентував увагу на тому, що згідно з накладною № 2761 оскаржувані ППР були відправлені позиваці 17.12.2024. Відповідно до довідки про причини повернення відправлення вони повернулись відповідачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання 02.01.2025. Відповідно до абзацу другого пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України ці ППР вважаються врученими позивачці у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Таким чином, шестимісячний строк для звернення до суду згідно з частиною другою статті 122 КАС України сплинув 02.07.2025, а позов поданий 30.07.2025, тобто пропуск строків становить 28 днів.

Представник позивачки у запереченнях від 06.10.2025 зазначив, що наданий відповідачем лист є неналежним, недопустимим, недостовірним та недостатнім доказом того, що позивачці дійсно направлялись оскаржувані ППР, оскільки він не надав бланк опису вкладення у цей лист. Відповідач належним чином частково повідомив позивачу про проведення відносно неї документальної позапланової невиїзної перевірки листом 27.03.2025, а тому саме з цієї дати слід рахувати строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На поштову адресу позивачки, яку вона також вказала у позовній заяві як її місце проживання, відповідач надіслав їй ППР № 14-29-24-05-03, яке вона не отримала у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Зазначене підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 02.01.2025 і рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу до поштового відправлення № 761.

Відповідач виставив позивачці податкову вимогу від 07.02.2025 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 3389248,79 грн, яку вона згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу до поштового відправлення № 295 отримала 13.02.2025.

18.03.2025 представник позивачки направив на адресу відповідача адвокатські запити № 1 і № 2 щодо підстав нарахування їй податкового боргу, зазначеного у податковій вимозі від 07.02.2025 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 3389248,79 гривні.

З вищевикладеного слідує, що позивачка дізналась про нараховані їй податкові зобов`язання 13.02.2025 при отримані вищевказаної податкової вимоги, а тому строк звернення до адміністративного суду необхідно обчислювати з 13.02.2025.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про оскарження відповідних ППР сплив 13.08.2025, а цей позов поданий 30.07.2025, тобто у межах строків, встановлених абзацом першим частини другої статті 122 КАС України.

Тому клопотання відповідача від 20.08.2025 і від 11.09.2025 про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 47, 122, 172, 240, 243, 248, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 від 25.08.2025 про прийняття до розгляду позовної редакції в новій редакції від 18.08.2025.

2. Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в новій редакції від 18.08.2025.

3. Встановити Головному управлінню ДПС у Миколаївській області п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву з врахуванням заяви позивача від 25.08.2025 про зміну предмета позову та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача (з урахуванням доводів, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову), а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачці.

4. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.08.2025 про роз`єднання позовних вимог у справі № 400/8131/25 шляхом виділення в окреме провадження вимогу щодо визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2025 № Ф-0484-1429.

5. Відмовити у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.08.2025 і від 11.09.2025 про залишення позовної заяви без розгляду в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 17.12.2024 № 25345/14292405, від 17.12.2024 № 25349/14292405 і від 17.12.2024 № 25364/14292405.

6. Направити учасникам справи копію цієї ухвали.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

8. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

9. Повний текст ухвали складений 28.10.2025.

Суддя В.Г.Ярощук