Справа № 522/14479/25
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/377/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевій О.П.,

за участі секретаря судового засідання Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови Кременя Тараса Дмитровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 27.06.2025 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови Кременя Тараса Дмитровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 133 від 31 березня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , посилається на те, що відповідачем було складено постанову щодо неї, та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 188-52 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень. Позивач не погоджується з постановою, оскільки вебсторінка в соціальній мережі «Instagram» (https://www.instagram.com/subarevaclinic) не є офіційним інтернет-ресурсом ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК», а також оскаржувана Постанова № 133 від 31.03.2025 не надсилалася на її адресу як посадової особи ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» і вона її не отримувала. Про існування постанови та накладення штрафу у сумі 8500,00 грн. вона дізналася лише 24.06.2025 року після отримання відповіді від АТ КБ «ПриватБанк»,- щодо підстав блокування банківської картки та арешту коштів. Позивач вказує, що це позбавило її можливості реалізувати своє право на оскарження.

Крім того, позивач зазначає, що скріншот, який є єдиною підставою для винесення постанови, не підтверджує належність цієї сторінки ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК». Постанова винесена з грубим порушенням статті 251 КУпАП та принципів об`єктивного розгляду, оскільки не містить належних та допустимих доказів, що підтверджують вину позивача.

Ухвалою від 01.07.2025 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 28.08.2025 року.

21 липня 2025 року до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вчинення адміністративного правопорушення підтверджується Актом про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови від 14 березня 2025 року, складений представником Уповноваженого відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, в якому міститься зафіксовані факти порушень мовного законодавства, а саме інтернет-представництво в соціальній мережі «Instagram» (ІНФОРМАЦІЯ_1), за допомогою якого здійснюється обслуговування споживачів та надається інформація про товари (послуги), виконане недержавною мовою; протоколом про адміністративне правопорушення від 14 березня 2025 року, який підтверджує обставини та факти, викладені в акті; знімки екрану інтернет-представництва в соціальній мережі «Instagram» (ІНФОРМАЦІЯ_1); відеозапис огляду інтернет-представництва в соціальній мережі «Instagram» (ІНФОРМАЦІЯ_1) від 13 березня 2025 року під назвою «Запис екрану 2025-03-13 17-32-25.mp4», на якому зафіксовано факт порушення (відсутність версії інтернет-представництва в соціальній мережі «Instagram» (ІНФОРМАЦІЯ_1) українською мовою, що порушує вимоги ст. 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»).

27 серпня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника Павельчак Олени Андріївни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

17 жовтня 2025 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст.250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.

У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 229 та ч. 3 ст. 268 КАС України, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, доходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 30 січня 2025 року, відповідно до статей 52, 53 (п. 1 ч. 1) та 56 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (далі - Закон), а також підпункту 5 пункту 4 Положення про Секретаріат Уповноваженого, затвердженого наказом від 14 серпня 2020 року № 2, Уповноваженим було видано наказ № 71-ДК про здійснення державного контролю за застосуванням державної мови товариством з обмеженою відповідальністю «СУБАРЄВА КЛІНІК» за власною ініціативою.

Початок контрольних заходів було заплановано на 03 лютого 2025 року зі строком здійснення перевірки в межах 30 робочих днів. Для проведення перевірки визначено відповідальну особу - представника Уповноваженого із захисту державної мови Яну Кузьміну.

04 березня 2025 року було направлено повідомлення № 1222/2.1 на електронну адресу ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» ІНФОРМАЦІЯ_5 та на юридичну адресу ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» - вул. Канатна, 122-Б, кв. 5, м. Одеса, 65012, на місце проживання Позивачки - вул. Армійська,23, кв.2, м. Одеса, 65058, а також на фактичну адресу - Фонтанська дорога, 6А, м. Одеса, 65009, про те, що 14 березня 2025 року о 10:00 за адресою: вул. Старопортофранківська, 26 (3 поверх), каб. 62 (приміщення Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського) відбудеться розгляд матеріалів перевірки представником Уповноваженого з метою визначення наявності у діях Субарєвої Любові Олександрівни як керівниці товариством з обмеженою відповідальністю «СУБАРЄВА КЛІНІК» ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 18852 КУпАП.

Однак, позивач проігнорувала повідомлення та не надала жодних пояснень чи заперечень.

14 березня 2025 року представником Уповноваженого було складено акт про здійснення контролю за застосуванням державної мови відносно Субарєвої Любові Олександрівни, яким зафіксовано повторне протягом року порушення вимог частини шостої статті 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та протокол про адміністративне правопорушення.

Цього ж дня, на адресу позивача було надіслано акт про здійснення контролю за застосуванням державної мови та протокол про адміністративне правопорушення цінним листом з описом вкладення.

20 березня 2025 року на юридичну адресу ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» - вул. Канатна, 122-Б, кв. 5, м. Одеса, 65012 надіслано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Проте, позивач не скористалася своїм правом бути присутньою на розгляді адміністративної справи і не з`явилася на засідання.

31 березня 2025 року, на підставі зібраних матеріалів перевірки, включаючи акт, протокол, знімки екрану, відеозапис, було винесено постанову № 133, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 188-52 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень за повторне порушення.

Не погодившись з зазначеною постановою позивач, звернулася з даною позовною заявою в якій просить скасувати зазначено постанову та провадження закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-52 КУпАП, посилаючись на те, що ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» не є власником, користувачем або розпорядником вказаної веб-сторінки, а також не адмініструється посадовими особами товариства. Отже, веб-сторінка не є офіційним інтернет-ресурсом ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК».

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Водночас, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це психічна сфера діяльності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння. Елементи суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення можуть бути обов`язковими (вина) або факультативними (мотив, мета).

Вина - це свідоме, вольове відношення суб`єкта до скоєного нею суспільно небезпечного діяння і до настання його наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини другої статті 49 Закону, завданнями Уповноваженого із захисту державної мови є захист української мови як державної та захист права громадян України на отримання інформації та послуг державною мовою у сферах суспільного життя на всій території України, а також усунення перешкод та обмежень у користуванні державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону, здійснення державного контролю за застосуванням державної мови здійснюється Уповноваженим та його представниками. Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Секретаріат Уповноваженого із захисту державної мови, затвердженого наказом Уповноваженого із захисту державної мови від 14 серпня 2020 року № 2, Уповноважений має право приймати рішення про здійснення державного контролю за застосуванням державної мови.

Зокрема, частина 6 статті 56 Закону передбачає, що у разі фіксації актом про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови факту порушення вимог щодо обов`язкового застосування державної мови, встановлених статтями 12- 23, 25-29, 31-42 цього Закону, Уповноважений або його представник складає на підставі такого акта протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною шостою статті 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» Інтернет-представництва (в тому числі вебсайти, вебсторінки в соціальних мережах) органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій державної і комунальної форм власності, медіа, зареєстрованих в Україні, а також суб`єктів господарювання, що реалізують товари і послуги в Україні та зареєстровані в Україні, виконуються державною мовою. Поряд з версією Інтернет-представництв (у тому числі вебсайтів, вебсторінок у соціальних мережах), виконаних державною мовою, можуть існувати версії іншими мовами. Версія Інтернет-представництва державною мовою повинна мати не менше за обсягом та змістом інформації, ніж іншомовні версії, та завантажуватись за замовчуванням для користувачів в Україні.

Ця норма чітко поширюється на вебсторінки у соціальних мережах. Інформація іншими мовами може існувати тільки як доповнення до повноцінної української версії.

Відповідно до частини другої статті 188-52 КУпАП, порушення вимог Закону щодо застосування державної мови у сфері освіти, науки, культури, книговидання, користувацьких інтерфейсах комп`ютерних програм та веб-сайтів, у сфері інформації для загального ознайомлення, публічних заходів, технічної і проектної документації, реклами, охорони здоров`я, спорту, телекомунікацій та поштового зв`язку, транспорту, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або попередження, якщо порушення вчинене вперше.

Частиною п`ятою статті 188-52 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення з числа зазначених у частинах першій - четвертій цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати представники Уповноваженого (статті 188-52, 188-53). Відповідно до статті 244-24 КУпАП, Уповноважений розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері застосування державної мови та невиконанням законних вимог представника Уповноваженого із захисту державної мови (статті 188-52, 188-53).

До відзиву додано знімок екрану з код ЄДРПОУ ТОВ «Субарєва клінік», записи екрану (3 шт.), докази надсилання кореспонденції позивачу та матеріали державного контролю, який здійснювався у 2024 році.

Суд, дослідивши надані представником відповідача докази (зокрема, записи екрану вебсторінки в соціальній мережі «Instagram» ІНФОРМАЦІЯ_3 та вебсайту ІНФОРМАЦІЯ_4), встановив:

веб-сторінка соціальної мережі «Instagram» ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) виконується недержавною мовою. Цей факт підтверджує порушення вимог частини шостої статті 27 Закону.

особиста веб-сторінка соціальної мережі «Instagram» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 містить посилання на вебсайт ІНФОРМАЦІЯ_4 та інформацію, про те, що саме вона є засновницею ІНФОРМАЦІЯ_3, вебсайт ІНФОРМАЦІЯ_4 містить посилання на веб-сторінку соціальної мережі «Instagram» ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) (запис екрану доданий до відзиву), такий зв`язок вказує на те, що веб-сайт та інстаграм належить одному і тому ж суб`єкту господарювання.

Крім того, 16.09.2021 року ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 зроблено заявку на торговельну марку № m202122335 «ІНФОРМАЦІЯ_3», що підтверджує намір захистити та використовувати цю назву у комерційній діяльності, що відповідає назві як ТОВ, так і Instagram-сторінки, так і назві офіційного вебсайту.

Таким чином, спростовуються твердження позивача про те, що посадові особи ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК», зокрема ОСОБА_1 , не мають фактичного або юридичного доступу до досліджуваної сторінки соціальної мережі «Instagram» та не впливають на розміщення або зміст опублікованої на ній інформації, оскільки наявний чіткий зв`язок між вебсайтом ІНФОРМАЦІЯ_4 (де розміщено посилання на Instagram-сторінку) та самою Instagram-сторінкою ІНФОРМАЦІЯ_3, а також заявка керівника ТОВ ОСОБА_1 на реєстрацію торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_3» доводить, що ця сторінка в соціальній мережі використовується суб`єктом господарювання ТОВ «Субарєва клінік» для провадження своєї діяльності та реалізації послуг

Також, суд бере до уваги, що позивач вже була притягнута до відповідальності за порушення Закону, що підтверджується Постановою № 145 від 15.08.2024.

Крім того, як вбачається з матеріалів, наданих відповідачем в серпні 2024 року представником Уповноваженого було складено акт про здійснення контролю за застосуванням державної мови відносно ОСОБА_1 , яким зафіксовано порушення вимог частини шостої статті 27 Закону, а саме: відсутність українськомовної версії інтернет-представництва у соціальній мережі «Інстаграм» https://www.ІНФОРМАЦІЯ_1/ та зазначено, що на дату складання акта порушення в частині завантаження недержавною мовою інтернет-ресурс ІНФОРМАЦІЯ_4 усунуто.

Повторне використання недержавної мови на веб-сторінці соціальної мережі «Instagram», що використовується у господарській діяльності, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 188-52 КУпАП, яка передбачає штраф саме за повторне протягом року вчинення порушення, за яке особу вже було піддано стягненню. Оскільки суб`єкт господарювання був належним чином повідомлений про вимоги Закону та отримав попередження, але не усунув порушення - повторне невиконання є свідомим.

Згідно зі статтею 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відкритого для загального ознайомлення. До Єдиного державного реєстру вносяться відомості, зокрема про місцезнаходження юридичної особи.

Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку (стаття 93 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що одним із принципів, на яких базується державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є: об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у ЄДР.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у ЄДР містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи. Тобто, у разі фактичної зміни місцезнаходження юридичної особи, така особа має провести державну реєстрацію зміни місцезнаходження.

Також, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у ЄДР містяться відомості про перелік засновників (учасників) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або паспортного документа іноземця чи документа, що посвідчує особу без громадянства, якщо засновник - фізична особа; інформація для здійснення зв`язку із засновником (учасником) юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти).

Отже, оскільки ЄДР містить ключові дані про юридичну особу, зокрема її місцезнаходження (фактичне місце ведення діяльності та управління) та інформацію про засновників (включно з контактними даними), на юридичну особу покладається обов`язок оперативно реєструвати будь-які зміни цих відомостей (зокрема, зміну місцезнаходження, контактних даних або даних про засновників) у встановленому законом порядку.

Невиконання цього обов`язку призводить до невідповідності даних у реєстрі, що порушує принцип достовірності реєстру.

Відповідно до пункту 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 та до пункту 97 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постановах від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 сформульовано висновки про те, що негативні наслідки неодержання суб`єктом господарювання, звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на суб`єкта господарювання. Не може вважатися неотриманим чи отриманим несвоєчасно звернення відправника до одержувача, якщо одержувач власними діями чи бездіяльністю (наприклад, несвоєчасним зверненням до відділення поштового зв`язку, незабезпечення особи для отримання кореспонденції за своєю адресою тощо) призвів до затримки в одержанні кореспонденції. Протилежний підхід суперечив би принципам справедливості, добросовісності та розумності.

До відзиву додано знімок екрану з ЄДРПОУ ТОВ «Субарєва клінік», де зазначено, що зареєстроване місцезнаходження ТОВ - 65039, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, буд. 122, корпус б, оф. 6; місцезнаходження засновника ОСОБА_1 - АДРЕСА_2; Інформація для здійснення зв`язку - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з матеріалів справи, кореспонденція надсилалася на адреси позивача, що зазначені в ЄДРПОУ, а також на електронну адресу, що підтверджує те, що відповідач вжив усіх можливих заходів для повідомлення позивача про розгляд справи, однак заявляє, що жодного відправлення не отримала. Така поведінка свідчить про умисне ухилення від отримання кореспонденції та, відповідно, уникнення відповідальності.

Зокрема, письмове повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 20.03.2025 за вих. № 1550/3-Вих., складеного на ім`я позивача, про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться 31.03.2025 о 14:00 було надіслано на місцезнаходження ТОВ.

При цьому, слід зазначити, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як керівницю ТОВ «Субарєва клінік», а тому направлення поштової кореспонденції на адресу місця роботи такої особи, що притягається до відповідальності є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідач вжив усіх можливих заходів для повідомлення позивача про розгляд справи передбачених законом, а тому постанова № 133 від 31.03.2025 року є законною та обґрунтованою.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Справа Einarsson v Iceland - ЄСПЛ визнав публікацію в Instagram та її коментарі, зафіксовані скріншотами, належними доказами. ЄСПЛ оцінював пост блогера в мережі Instagram на предмет ймовірної шкоди честі і гідності особи. При цьому, ЄСПЛ оцінював допис, численні поширення та коментарі до публікації, зафіксовані у формі скріншотів, сприймаючи їх за належні та допустимі докази.

Верховний Суд роз`яснив, що допустимими доказами є, зокрема, зроблені і завірені особами, які беруть участь у справі, роздруківки матеріалів, розміщених в інформаційно-телекомунікаційній мережі (скріншот), із зазначенням адреси інтернет-сторінки, з якої зроблено роздруківку, а також точного часу її отримання. Такі роздруківки підлягають оцінці судом під час розгляду справи нарівні з іншими доказами (Постанова Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20).

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі скасуванню не підлягає, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови Кременя Тараса Дмитровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :