Справа № 520/13143/25
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року № 520/13143/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головне управління ДПС у Харківській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України від 13.05.2025 №1 про визначення СТОВ «АГРО-ЮА БИШКИН» грошового зобов`язання у сумі 1 2257 824,60 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання 1 006259,68 грн., штрафні санкції 251 564,92 грн.).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України від 13.05.2025 №1, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено документальну планову перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН», за результатами якої складено акт перевірки №17664/20-40-07-01-05/30268889 від 22.04.2025.

Згідно висновків акту перевірки визначено порушення п. 288.1, 288.2, 288.3, 288.4 статті 288, пункту 69.14 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями було занижено податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на суму 1 006 259,68 грн у тому числі: за березень 2022 року на суму 100625,97 грн, за квітень 2022 року на суму 100625,97 грн, за травень 2022 року на суму 100625,97 грн, за червень 2022 року на суму 100625,97 грн, за липень 2022 року на суму 100625,97 грн, за серпень 2022 року на суму 100625,97 грн, за вересень 2022 року на суму 100625,97 грн, за жовтень 2022 року на суму 100625,97 грн, за листопад 2022 року на суму 100625,97 грн, за грудень 2022 року на суму 100625,95 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 13.05.2025 №1 про визначення СТОВ «АГРО-ЮА БИШКИН» грошового зобов`язання у сумі 1 257 824,60 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання 1 006259,68 грн., штрафні санкції 251 564,92 грн.).

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Згідно із пунктом 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідач посилався на те, що за відсутності юридичних та фактичних підстав СТОВ «АГРО-ЮА БИШКИН» було зменшено нарахування орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на суму 1 006 259,68 грн за березень-грудень 2022 року на підставі поданої уточнюючої декларації від 04.07.2022 № .

Так, Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17 березня 2022 року, внесено зміни до ПК України шляхом включення пп. 69.14 та п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ, відповідно до якого:

69.14. Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, за змінами п. п. 69.14 п. 69 підр. 10 розд. ХХ Перехідні положення ПК України, не підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності): 1) за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб та: розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації; 2) за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями, як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні/блокуванні, затверджувався наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75.

Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України періодично вносилися зміни у вищевказаний Наказ від 25.04.2022 №75, якими Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), викладався у новій редакції станом на поточну дату.

При цьому, Олексіївська сільська територіальна громада Лозівського району Харківської області, на якій знаходились земельні ділянки та за які визначено спірне податкове зобов`язання, була зазначена у вказаному Переліку.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року.

Відповідно до вказаного Переліку включено всю територію Лозівського району Харківської області з 24.02.2022.

Відтак, з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, позивач не мав сплачувати вказаний податок згідно положень п. 69.14 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України.

За таких обставин, позивач 04.07.2022 правомірно подав уточнюючу податкову декларацію по платі за землю за 2022 рік, в якій було зменшено податкове зобов`язання за 2022 рік на 1 006 259,68 грн.

При, цьому суд вважає необгрунтованими посилання відповідача на Закон України від 11 квітня 2023 року №3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», з огляду на наступне.

Так, Закон України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно, яким внесено зміни до п. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України набув чинності 06.05.2023, в той час як у спірні правовідносини стосувались періоду з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

При цьому, суд враховує, що одним із принципів на якому ґрунтується податкове законодавство України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд зауважує, що у законі мова йде не лише про загальнообов`язкове усунення юридичних колізій, яке є одночасно і правом (повноваженням), і процесуальним обов`язком суду при звичайному (безвідносно до виду правовідносин) правозастосуванні, а і про порядок вирішення ситуацій, у яких стикаються (конфліктують) інтереси платника податків і контролюючого органу, а норми податкового права, що регулюють такі правовідносини, прямо чи внаслідок їх тлумачення, а також у своїй сукупності, не є однозначними та допускають множинне трактування їхніх прав та обов`язків, внаслідок якого можливе вирішення справи як на користь платника, так і проти нього.

Крім того, презумпція також закріплена як спеціальна норма у пункті 56.21 статті 56 ПК України.

У разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків (п. 56.21 ст. 56 ПК України).

Сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду. Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 380/671/20.

З урахуванням висновків Верховного Суду, за наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість у позивача, як платника податків законних очікувань застосування до нього підстав звільнення від сплати податкового зобов`язання, що передбачені п. 69.14 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України від 13.05.2025 №1 про визначення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН» грошового зобов`язання у сумі 1 257 824,60 грн. (у т.ч. податкове зобовязання 1 006259,68 грн., штрафні санкції 251 564,92 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН» (Харківська область, Лозівський район, селище Троїцьке, вулиця Центральна, 7, 64113) до Головного управління ДПС у Харківській області (місто Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, 61606) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України від 13.05.2025 №1 про визначення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН» грошового зобов`язання у сумі 1 257 824,60 грн. (у т.ч. податкове зобовязання 1 006259,68 грн., штрафні санкції 251 564,92 грн.).

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮА БИШКИН» (, Харківська область, Лозівський район, селище Троїцьке, вулиця Центральна, 7, 64113) сплачений судовий збір в сумі 15093 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто три) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.