Справа № 560/16402/25
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебуває справа №560/16402/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 27 жовтня 2025 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить забезпечити позов ОСОБА_1 до з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом заборони органам ТЦК та СП вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), окрім перевірки підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №560/16402/25.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, зазначає, що згідно з висновком військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04 січня 2023 року, Позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку з наявністю хронічного захворювання серцево-судинної системи гіпертонічної хвороби ІІІІІ ступеня. Це захворювання є тяжким, хронічним і потребує постійного медичного нагляду, регулярного прийому призначених лікарських засобів, а також уникнення фізичних і психоемоційних перевантажень, оскільки різкі коливання тиску або стрес можуть призвести до гіпертонічного кризу, інсульту або гострої серцевої недостатності. При цьому, незважаючи на зазначений висновок ВЛК, ІНФОРМАЦІЯ_7 безпідставно не зняв Позивача з військового обліку, а навпаки оголосив у розшук, що є протиправною дією та грубим порушенням медичного висновку і норм чинного законодавства. Звертає увагу на те, що перебування у статусі в розшуку створює реальну загрозу незаконного затримання Позивача поліцією та примусової доставки до ТЦК, що може становити безпосередню небезпеку для життя та здоров`я, враховуючи стан здоров`я Позивача і потребу в постійному медичному нагляді, стаціонарному та амбулаторному лікуванні. У разі невжиття судом заходів забезпечення позову існує реальна небезпека заподіяння Позивачу непоправної шкоди, а також унеможливлення подальшого ефективного судового захисту. З огляду на викладене, вважаємо, що застосування заходів забезпечення позову є необхідним, співмірним і спрямованим на захист життя, здоров`я та конституційних прав.

Дослідивши матеріали заяви, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 статті 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути пропорційними з позовними вимогами.

Пропорційність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується якщо невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що в поданій заяві про забезпечення позову заявник не довів існування жодної з обставин, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може забезпечити позов.

Наведені заявником обставини не свідчать про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення його прав в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.

Посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, сама лише незгода заявника із рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Факт протиправних дій щодо відмови чи ймовірної відмови позивачу виключенні його з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів під час розгляду справи.

Тому у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук