Справа № 280/5375/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/5375/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 р. (суддя Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/5375/25 за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 оскаржив до суду дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни відносно виконання з виконання виконавчого листа №280/8040/21 виданого 12.07.2024 Запорізьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплати, грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, служби Зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, у одиниці виміру що відповідає наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та державної спеціальної служби транспорту, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 26 травня 2016 р. за №767/28897, а також в цінах що діяли на 01.01.2021. Позивач також просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №77747616 від 15.05.2025 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду з виконання виконавчого листа №280/8040/21, виданого 12.07.2024 Запорізьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплати, грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, служби Зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, у одиниці виміру що відповідає наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та державної спеціальної служби транспорту, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 26 травня 2016 р. за №767/28897, а також в цінах що діяли на 01.01.2021.

Пред`явлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтував наступним чином:

"ніяких зарахувань по вищезазначеному рішенню скаржник не отримував. А виконавче провадження було закрито на підставі того, що зарахування коштів було здійснено по іншому рішенню суду, а у якості доказів скаржник надає виписку по особистій картці. Представники Військової частини НОМЕР_1 могли просто сплутати, ці нарахування, оскільки позовів подавалось багато".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що відповідачем в якості доказів про виконання рішення суду від 03.10.2023 було надано платіжне доручення №1900 від 13.05.2021 про сплату військовою частиною НОМЕР_1 грошової компенсації вартості за не отримане речове майно за минулі періоди на підставі зовсім іншого рішення суду від 05.11.2020 у справі №280/4232/20, яке не має відношення до фактичного виконання рішення суду від 03.10.2023 по справі №280/8040/21. Сума, яка вказана у довідці № 199 від 29.05.2024 вже фігурувала у рішенні суду по справі №280/4232/20. ОСОБА_1 вважає, що Військова частини НОМЕР_1 навмисно вводить в оману виконавчу службу та суд з метою заплутати та уникнути своїх зобов`язань за рішенням суду від 03.10.2023 по справі №280/8040/21.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 10 жовтня 2025 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №280/8040/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення остаточної суми грошової компенсації вартості речового майна задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаного речового майна із застосуванням при розрахунку одиниці виміру - місяці, що суперечить наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», а також за цінами Центрального управління речового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діяли станом на 01.01.2020. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, у одиниці виміру, що відповідає наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за №767/28897, а також в цінах, що діяли на 01.01.2021.

Зазначене рішення набрало законної сили 30.04.2024.

Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною Іриною Вікторівною на підставі заяви стягувача про примусове виконання на підставі виконавчого листа №280/8040/21 відкрито виконавче провадження № 77747616 про зобов`язання військової частини військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, у одиниці виміру, що відповідає наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за №767/28897, а також в цінах, що діяли на 01.01.2021.

06.05.2025 на адресу Центрального відділу ДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження в порядку п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII. На підтвердження виконання виконавчого документа боржником надано: довідку №199 від 29.05.2024 про вартість речового майна, що належить до видачі молодшому сержанту ОСОБА_1 ; довідку № 199 від 29.05.2024 про вартість речового майна, що належить до видачі молодшому сержанту ОСОБА_1 ; довідку № 199 від 28.06.2024 про вартість речового майна, що належить до видачі молодшому сержанту ОСОБА_1 ; ціни на предмети речового майна, які належать до видачі згідно норм забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту станом на 01.02.2021; платіжне доручення № 1900 від 13.05.2021 на суму 20428,01 грн. Згідно довідки №199 від 28.06.2024 вартість речового майна, що належить до видачі молодшому сержанту ОСОБА_1 за цінами станом на 01.01.2021 становить 20739,10 грн (з вирахуванням військового збору 1,5% у розмірі 311,09 грн). Відповідно до платіжного доручення № 1900 від 13.05.2021 військова частина НОМЕР_1 сплатила позивачу грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно за минулі періоди на підставі рішення суду від 05.11.2020 у справі №280/4232/20 у розмірі 20428,01 грн.

15.05.2025 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиною Іриною Вікторівною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з тим, що згідно платіжного доручення № 1900 від 13.05.2021 борг погашено на прямі реквізити стягувача.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII є правомірною, адже за змістом наданих боржником документів у їх сукупності підтверджене фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" України №1404-VIII (Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

ОСОБА_1 оскаржив постанову державного виконавця від 15.05.2025 про закінчення виконавчого провадження №77747616, стверджуючи про неотримання виплат за рішенням суду.

Як встановлено судом першої інстанції, виконавче провадження №77747616 було відкрито 09.04.2025 з виконання виконавчого листа №280/8040/21 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №178, в одиниці виміру, що виповідає наказу Міністерства оборони України № 232, а також в цінах, що діяли на 01.01.2021 (а.с.37, 39).

Підставою для закінчення виконавчого провадження стала заява Військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2025 із документальним підтвердженням фактичного виконання виконавчого листа №280/8040/21.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на неможливість врахування довідки №199 від 29.05.2024, оскільки вона розглядалась судом в іншій справі №280/4232/20, на виконання рішення, по якій Військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено перерахування коштів згідно платіжного доручення №1900 від 13.05.2021.

За даними системи "Електронний суд" колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 26.06.2020 звертався до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію вартості речового майна, яке не отримано ним під час проходження служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 р. у справі №280/4232/20 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості речового майна, яке не отримано ним під час проходження служби.

В рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 р. у справі №280/8040/21 встановлено, що відповідно до довідки №199 про вартість речового майна, що належить до видачі, позивачу нарахована та 14.05.2021 виплачена грошова компенсація за не отримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 20481,01 грн.

Отже, 14 травня 2021 р. ОСОБА_1 отримав 20481,01 грн., які були нараховані згідно довідки № 199.

Однак, ОСОБА_1 не погодився із розрахунком цієї суми і подав новий позов, за яким Запорізьким окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі №280/8040/21. Він просив суд стягнути остаточну суму компенсації у розмірі 23030,18 грн.

За результатом розгляду цієї справи суд дійшов до висновку про протиправне нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової компенсації, яка була невірно розрахована із застосуванням одиниці виміру - місяці, що суперечить наказу Міністерства оборони України № 232, а також за цінами, що діяли на 01.01.2020. Суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за не отримане речове майно з урахуванням раніше проведених виплат.

Тобто, Військова частина НОМЕР_1 повинна була: 1) здійснити розрахунок компенсації у відповідності до Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 178, в одиниці виміру, що відповідає наказу Міністерства оборони України № 232, а також в цінах, що діяли на 01.01.2021; 2) виплатити різницю між сумою нарахованої компенсації за рішенням суду у справі №280/8040/21 і сумою, виплаченою 14.05.2021 у розмірі 20481,01 грн. на виконання рішення суду у справі №280/4232/20.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі підтверджує ту обставину, що платіжним дорученням №1900 від 13.05.2021 йому було сплачено 20428,01 грн.

Довідки № 199 про вартість речового майна, що належить до видачі, були складені Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду у справі №280/8040/21 - 29 травня 2024 р. та 28 червня 2024 р., тобто після перерахунку коштів платіжним дорученням №1900 від 13.05.2021.

Відтак, грошові кошти на суму 20428,01 грн. були перераховані відповідачем на виконання рішення суду саме по справі № 280/4232/20.

Наступним підлягає з`ясування питання про те, яку суму має отримати позивач на виконання рішення суду у справі №280/8040/21.

Згідно наведених вище довідок, йому нараховано 20739,10 грн. Після утримання військового збору у розмірі 1,5%, до виплати залишається 20428,01 грн.

Різниця між сумою нарахованою до виплати (20428,01 грн.) за рішенням суду у справі №280/8040/21 та сумою, виплаченою за рішенням суду у справі №280/4232/20 (20428,01 грн.) складає 0 грн. Оскільки підстави для продовження виконавчого провадження №77747616 відсутні, державний виконавець правомірно прийняв спірну постанову, яка скасуванню не підлягає.

Доводи скаржника про протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 обставин справи не змінюють та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки в межах цієї справи вирішується спір, який виник між позивачем, як учасником виконавчого провадження, та державним виконавцем. Розгляд таких справ регулюється приписами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінка дій Військової частини НОМЕР_1 при нарахуванні компенсації вартості речового майна і складанні довідок № 199 від 29.05.2024 та від 28.06.2024 знаходиться поза межами спірних правовідносин, зважаючи на зміст рішення суду у справі №280/8040/21.

Колегія суддів вважає, що державний виконавець не мав законних підстав для сумніву у достовірності інформації, викладеної Військовою частиною НОМЕР_1 у листі №3385 від 05.05.2025 та даних, відображених у зазначених довідках.

У свою чергу, доводи позивача, якими він обґрунтовував свої вимоги при зверненні до суду першої інстанції, зводились лише до неотримання ним коштів за рішенням суду №280/8040/21 внаслідок можливої плутанини, допущеної представниками Військової частини НОМЕР_1 . Суд першої інстанції здійснив перевірку цих доводів і дійшов висновку про їх безпідставність.

За результатом перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, тому не є підставами, визначеними статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого судового рішення.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 р. в адміністративній справі №280/5375/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 жовтня 2025 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий