Справа № 280/2118/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/2118/25
(суддя Татаринов Д.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №280/2118/25 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «АМК-ТРАНС» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області 21 березня 2025 року звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АМК-ТРАНС» згідно з яким просить суд стягнути з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 11049 грн. 25 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має узгоджений податковий борг, який ним не сплачено.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, стягнув з відповідача, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 1020 грн. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Відмовляючи частково у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення від 17 червня 2024 року №7, та №7 не вручено відповідачу належним чином, тому вони не є узгодженими, доказів зміни відповідачем 17 червня 2024 року свого місцезнаходження (заяв, протоколів зборів товариства, виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) позивачем ані разом із позовом, ані до початку розгляду справи по суті не надано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що копії Протоколу №1 установчих зборів учасників ТОВ «АМК-ТРАПС» від 23.01.2018 року, заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи, рішення учасника ТОВ «АМК-ТРАПС» №1/2024 від 11.06.2024 року та заяви щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів) не надавались суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що у ГУ ДПС у Запорізькій області не викликало сумнівів з достовірності інформації щодо зміни місцезнаходження юридичної особи, тобто, якщо ця інформація наявна в інформаційній системі податкової служби - вона є достовірною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що за ТОВ «АМК-ТРАНС» обліковується податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 11049 грн. 25 коп.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «АМК-ТРАНС» зареєстроване за адресою: 71611, Запорізька область, Василівський район, селище Степногірськ, вул. Суханівська, буд. 9, квартира 133 (а.с.4).

Податковий борг виник внаслідок проведених контролюючим органом камеральних перевірок за результатами яких складено акти та прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- акт від 14 травня 2024 року №7226/08-01-04-07/41941872, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення форми «III» від 17 червня 2024 року №7, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 4 310,35 грн. та №7, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 5718,90 грн.;

- акт від 23 вересня 2024 року №14677/08-01-04-07/41941872, на підставі якого прийнято податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 21 жовтня 2024 року №7, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020 грн.

Вищезазначені повідомлення-рішення надіслані на адресу відповідача, але повернулось без вручення (а.с.13-16, 19-20).

Також, з матерілів справи вбачається, що контролюючим органом було сформовано податкову вимогу від 19.12.2023 року, яка направлялася відповідачу (а.с.22-24).

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом пунктом 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 10 частини другої статті 9 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) встановлено, що до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, належить, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частин першої, другої статті 10 Закону № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

За змістом статті 9 Закону № 755-IV відомості до ЄДР про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою, і така інформація має бути достовірною.

З вищевикладеного вбачається, що цілей податкового обліку і, відповідно, комунікації із платником податків - юридичною особою, податковий орган використовує адресу, яка відображена в ЄДР і відповідає місцезнаходженню такої юридичної особи.

Аналогічного висновку Верховний Суд щодо комунікації податкового органу із платником податків дійшов у постанові від 11 липня 2024 року за № 380/16242/22. Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «АМК-ТРАНС» з 14 лютого 2018 року зареєстроване за адресою: 71611, Запорізька область, Василівський район, селище Степногірськ, вул. Суханівська, буд. 9, квартира 133, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1396373, яка міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Водночас, податкові повідомлення-рішення форми «III» від 17 червня 2024 року №7, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 4310,35 грн та №7, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 5718,90 грн направлені відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: 69001, Запорізька область, місто Запоріжжя, Вознесенівський район, бульвар Гвардійський, буд. 107 (а.с.13-16).

Зважаючи на те, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в той час як податкові повідомлення-рішення були направлені контролюючим органом за іншою адресою, а саме 69001, Запорізька область, місто Запоріжжя, Вознесенівський район, бульвар Гвардійський, буд. 107, за відсутності доказів того, що відповідачем у встановленому законом порядку було змінено податкову адресу на момент направлення цих податкових повідомлень-рішень, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове зобов`язання за такими податковими повідомленнями-рішеннями не є узгодженими, що є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Щодо наданих до суду апеляційної інстанції копії Протоколу №1 установчих зборів учасників ТОВ «АМК-ТРАПС» від 23.01.2018 року, заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи, рішення учасника ТОВ «АМК-ТРАПС» №1/2024 від 11.06.2024 року та заяви щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів наявності об`єктивно непереборних причин, що не залежали від відповідача та які унеможливили надання до суду першої інстанції вищезазначених документів, колегія суддів вважає, що такі докази не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу, сума якого є узгодженою у встановленому законом порядку. Тобто, контролюючий орган звертаючись до суду з цим позов зобов`язаний був у відповідності до положень статті 77 КАС України надати всі наявні у нього докази того, що такий податковий борг є узгодженим, а тому доводи позивача про те, що у нього не викликало сумнівів з достовірності інформації щодо зміни місцезнаходження юридичної особи у системі податкової служби є безпідставними та такими, що не звільняли його від обов`язку довести факт узгодженості податкового боргу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що у справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: …Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду….

Тобто, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не нового розгляду справи, як того вимагає позивач.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №280/2118/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов