Справа № 826/15066/16
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 826/15066/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Калюжної В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового вимоги та рішення,

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, про визнання протиправним та скасування вимоги та рішення, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 4359-17 від 13.09.2016 та рішення № 4349-17 від 13.09.2016 про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві правом на подання відзиву на позов не скористалася.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2022 №2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 826/15066/16 скеровано до Чернігівського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 10.04.2025 прийнято адміністративну справу № 826/15066/16 до провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2025 замінено відповідача в адміністративній справі № 826/15066/16 ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві () на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Головне управління ДПС у м. Києві правом на подання відзиву на позов не скористалося.

Ухвалою суду від 25.08.2025 вирішено провести розгляд справи №826/15066/16 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві - за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.09.2025 задоволена заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечено проведення судових засідань, в тому числі, що призначено на 08.09.2025 о 10:00 год, у справі № 826/15066/16 в режимі відеоконференції за участю представника позивача; проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).

Ухвалою суду від 01.10.2025 занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, замінено позивача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на Фізичну особу ОСОБА_1 .Ухвалою суду від 09.10.2025 підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 жовтня 2025 року о 14:00 год. Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач причини неявки до суду не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.08.2007 зареєстрована фізичною особою- підприємцем та за власним рішенням 22.02.2017 припинила підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.98).

В січні 2016 року ДПІ в Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку з питання дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, за результатами якого складено акт перевірки від 27.01.2016№22/26-53-17-01/ НОМЕР_1 .

11.02.2016 відповідачем на підставі акта перевірки №22/26-53-17-01/ НОМЕР_1 від 27.01.2016, прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- , яким позивачу за порушення пп.164.1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування» всього в сумі 131 952,96 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 87 968,64 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 43 984,32 грн;

- , яким позивачу за порушення п.292.1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб», усього в сумі 106,95 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 85,56 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 21,39 грн;

Крім того 11.02.2016 відповідачем на підставі вказаного акта перевірки складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, відповідно до якої позивача повідомлено про те, що станом на 11.02.2016 заборгованість з ЄСВ становить 79 980,72 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача позивач оскаржив податкові повідомлення рішення та вимогу до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 у справі №826/7485/16 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 11.02.2016р., №, №; визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2016р. №Ф-, від 19.04.2016р. №Ф-5/4; визнано протиправним та скасовано рішення №000406170 від 12.02.2016р.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року - без змін.

13.09.2016 відповідачем винесено податкову вимогу №4359-17, згідно якої станом на 12.09.2016 сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 126127,21 грн, з них податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування- усього - 125843,34 грн (основний платіж 81859,09 грн, штрафні (фінансові санкції) -43984,32 грн); єдиний податок з фізичних осіб :усього 283,87 (основний платіж 262,48 грн, штрафні (фінансові санкції) -21,39 грн).

13.09.2016 заступник начальника ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві С. Б. Воропай прийняв рішення №4359-17 про опис майна у податкову заставу.

Позивач вважає вказані рішення протиправними, а тому звернувся до адміністративного суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 ПК України).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно пункту 59.3. статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Так судом встановлено, що 13.09.2016 відповідачем винесено податкову вимогу №4359-17, згідно якої станом на 12.09.2016 сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 126127,21 грн, з них податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування- усього - 125843,34 грн (основний платіж 81859,09 грн, штрафні (фінансові санкції) -43984,32 грн); єдиний податок з фізичних осіб :усього 283,87 (основний платіж 262,48 грн, штрафні (фінансові санкції) -21,39 грн).

Проте рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 у справі №826/7485/16 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 11.02.2016р., №, №; визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2016р. №Ф-, від 19.04.2016р. №Ф-5/4; визнано протиправним та скасовано рішення №000406170 від 12.02.2016р.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року - без змін.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд вважає, що податкова вимога від 13.09.2016 №4359-17 є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішення № 4349-17 від 13.09.2016 про опис майна у податкову заставу також є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки є похідною від першої позовної вимоги, яка судом задоволена.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1752 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) грн 48 коп.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу № 4359-17 від 13.09.2016 та рішення № 4349-17 від 13.09.2016 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1752 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, код ЄДРПОУ ВП 44116011)

Суддя В.В. Падій