Справа № 156/1327/25
Суддя: Комзюк Н. Н.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1327/25
Провадження № 2-а/156/17/25
У Х В А Л А

28 жовтня 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білецька Інна Миколаївна, до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Іваничівського районного суду Волинської області надійшов вказаний адміністративний позов, у якому представник позивача просить:

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5695396 від 11.09.2025, винесену поліцейським відділення поліції №2 (м. Сокаль) Шептицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Белеєм Василем Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у сумі 425,00 грн.,

-провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за викладених у постанові обставин.

Окрім цього, представник позивача просить поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки при винесенні її позивач присутнім не був, поштою постанови не отримував, а про існування постанови дізнався лише 15.10.2025 від свого представника при ознайомленні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №156/1213/25 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

За приписами ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов?язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов?язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов?язані з непереборними та об?єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об?єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об?єктивно незалежний від волі та поведінки особи. Вказаних обставин судом в даній справі не встановлено.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Вирішуючи питання про відкриття провадження та поновлення строку на оскарження постанови по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд виходить з наступного.

За змістом статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 11.09.2025, а позовна заява подана до суду лише 27.10.20245, тобто з пропуском строку встановленого законом для оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення.

Зі змісту заяви про поновлення строку вбачається, що при винесенні оскаржуваної постанови позивач присутнім не був, поштою її не отримував, а про її існування дізнався лише 15.10.2025 від свого представника при ознайомленні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №156/1213/25 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, вказані твердження суд вважає безпідставними.

Так, із долученої до позову копії постанови серії ЕНА №5695396 від 11.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у графі про роз`яснення йому його прав, строку на оскарження та від отримання копії постанови.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.02.2019 у справі №819/859/16, у якій, зазначено зокрема про те, що пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом.

Тобто, ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання оскаржуваної постанови, таким чином свідомо не скористався своїм правом, а неотримання постанови поштою такоє є його правом. При цьому доказів того, що оскаржувана постанова не надсилалась позивачу поштою, не надано.

Крім того, сторона у справі може ознайомлюватись з матеріалами справи безліч разів, а тому, у даному випадку навіть неможливо прийти до висновку, що 15.10.2025 позивач дізнався по існування оскаржуваної постанови вперше.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені у позові підстави для поновлення строку не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає позовну заяву, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на звернення до суду.

Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведені обставини, які свідчать про те, що у нього виникли об?єктивні істотні перешкоди чи труднощі у подачі позовної заяви у встановлений законодавством строк. Належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку матеріали позовної справи не містять, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву необхідно залишити без руху надавши можливість позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 121, 123 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білецька Інна Миколаївна, про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження постанови серії ЕНА №5695396 від 11.09.2025, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білецька Інна Миколаївна, до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху та надати позивачу 10-денний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого він має вказати інші причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Роз?яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала у частині відмови у поновленні пропущеного строку може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: Н.Н. Комзюк