Справа № 420/16710/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України протиправною та зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України надати відповідь на звернення ОСОБА_1 , яке було зареєстровано в Генеральному штабі Збройних Сил України за реєстраційним номером № А-142080 (реєстраційні індекси 2024 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 листопада 2024 року - було надіслано звернення до Міністерства оборони України, на електронну адресу. Звернення було щодо використання ненормативної лексики посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27 листопада 2024 року - Міністерство оборони України поінформувало щодо того, що вищезазначене звернення було переслано до Генерального штабу ЗСУ, де було зареєстровано за номером: № А-142080. Генеральний штаб ЗСУ не надав жодної відповіді на вищезазначене звернення, по день подання звернення до суду з даним позовом.

Представником відповідача Генерального штабу Збройних Сил України до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що звернення позивача від 20.11.2024 відповідачем було передано на вирішення до іншого органу військового управління, звернення позивача не виходило за межі організаційної структури Збройних Сил України, що повністю узгоджується з вимогами пункту 14 розділу ІІ Інструкції №735, у відповідності до якого відповідачем було прийняте відповідне рішення, з одночасним дорученням - опрацювати та надати відповідь позивачу встановленим порядком у визначений термін. Відповідно до вимог п. 14 Розділу ІІ Інструкції №735, відповідач не був зобов`язаний повідомляти позивача про здійснення передачі звернення позивача від 20.11.2024 на вирішення до іншого органу військового управління, зазначене, зокрема, узгоджується зі статтею 3 Закону України "Про збройні Сили України". Відповідно до вимог доручення начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації від 21.11.2024 № А-150975, начальнику Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України було доручено: "Опрацювати відповідно до вимог законодавства України. Надати відповідь заявнику у визначений термін. Термін до 18.12.2024". На виконання зазначеного доручення, начальником Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України дорученням від 22.11.2024 № А-142080, було доручено ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 - начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 : "Відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надсилається для опрацювання та надання відповіді заявнику". На виконання вимог доручення від 22.11.2024 № А-142080, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 - начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дорученні від 22.11.2024 № А-4584 було визначено: "До: НОМЕР_3 від 21.11.2024 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Організувати розгляд звернення з порушеного питання в межах компетенції та у разі виявлення порушень вжити заходів реагування. За результатами роботи надати відповідь заявнику, копію якої завантажити в історію опрацювання документа, для знаття з контролю. Термін: до 19.12.2024". На виконання вимог зазначеного доручення, командиром військової частини НОМЕР_1 супровідним листом на адресу командира військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 17.12.2024 № 18874/вз, було повідомлено щодо розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 , з приводу можливих неправомірних дій, з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 . Було поінформовано командира військової частини НОМЕР_2 , що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за результатами розгляду звернення було надано відповідь заявнику за вих. № 17251/вз від 26.11.2024. За результатом розгляду звернення позивача від 20.11.2024 на його адресу була надана відповідь (вих. № 17251/вз від 26.11.2024).

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти викладених доводів у відзиві на позовну заяву та вказує, що не повідомляти громадянина про пересилання звернення до іншого відокремленого органу влади (відокремленого органу військового управління) - це не є правильним, і ще й є не законним. Закон України "Про звернення громадян" прямо вимагає наступне: "Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.". Крім того, у зверненні позивач чітко зазначив адресу для листування (для надання відповіді) у вигляді електронної пошти, тобто чітко просив надати відповідь саме в електронному вигляді. Також слід зазначити те, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_8 (ані з в/ч НОМЕР_1 , ані з в/ч НОМЕР_2 ) не надали жодної відповіді на звернення в листопаді-грудні 2024 року, про яку зазначається у відзиві на позовну заяву. Таким чином, порушено норму Закону України "Про звернення громадян", де зазначено: "В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь...".

Представником відповідача Генерального штабу Збройних Сил України до суду надано заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача вказує, що аналізуючи приписи Закону № 393/96-ВР, законодавець, передбачаючи право/обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування пересилати за належністю звернення громадян іншому (відповідному) органу чи посадовій особі, мав на меті забезпечити заявнику об`єктивний та всебічний розгляд його заяви. Крім того, жодного обов`язку пересилати відповідь на звернення позивача від 20.11.2024 виключно на його електронну адресу, у того органу, який його розглядав - не було.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року (Суддя Левчук О.А.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії; призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2025р. справу №420/16710/25 передано судді Харченко Ю.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року прийнято до провадження справу №420/16710/25 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2024 року до Міністерства оборони України надійшов запит, в якому заявник просив ІНФОРМАЦІЯ_2 : вжити заходів реагування; провести повне, об`єктивне та неупереджене службове розслідування; притягти до відповідальності вищезазначених посадових осіб чергової частини ІНФОРМАЦІЯ_1 , які грубо порушили службову дисципліну; повідомити усю наявну інформацію щодо того, що конкретно було зроблено в рамках службового розслідування (або службової перевірки); повідомити усю наявну інформацію щодо того, що конкретно було зроблено в рамках розгляду цього звернення; надати скан-копії усіх наявних матеріалів (документів) по цьому зверненню (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_6 ); надати скан-копії усіх наявних матеріалів (документів) по службовому розслідуванню, яке буде проводитись (було проведено) в рамках розгляду цього звернення (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Також, 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся із запитом до Міністерства оборони України, в якому просив повідомити інформацію щодо звернення від 20.11.2024 року, а саме: реєстраційний номер вищезазначеного звернення, який було присвоєно в апараті Міністерства оборони України; дату та час реєстрації вищезазначеного звернення в апараті Міністерства оборони України; назву органу влади (або структурного підрозділу), куди конкретно звернення було направлено з апарату Міністерства оборони Укрїани; реєстраційний номер, який було присвоєно вищезазначеному зверненню в тому органі влади (структурному підрозділі), куди звернення надійшло з апарату Міністерства оборони України.

27 листопада 2024 року Міністерством оборони України на запит від 20.11.2024 року надано відповідь та повідомлено, що вказане звернення зареєстровано в Міністерстві оборони України 20.11.2024 о 17:58 за № А-150975 та відповідно до компетенції направлено до Адміністративного Управління Генерального штабу Збройних Сил України, де зареєстровано за № А-142080.

Після надходження звернення позивача, ОСОБА_1 , від 20.11.2024 року до Міністерства оборони України, начальником управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації листом від 21.11.2024 року № А-150975, за дорученням державного секретаря Міністерства оборони України надіслано звернення для опрацювання відповідно до вимог законодавства України. Встановлено надати відповідь заявнику у визначений термін, до 18.12.2024 року.

Начальником Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України в листі від 22.11.2024 року № А-142080 доручено звернення А-150975 від 20.11.2024 року (Міністерство оборони України), відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надсилається для опрацювання та надання відповіді заявнику. Копія відповіді має бути в історії опрацювання документа для зняття з контролю.

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 на лист Генерального штабу ЗС України № А-142080 від 22.11.2024 року доручено ІНФОРМАЦІЯ_7 організувати розгляд звернення з порушеного питання в межах компетенції та у разі виявлення порушень вжити заходів реагування. За результатами роботи надати відповідь заявнику, копію якої завантажити в історію опрацювання документа, для зняття з контролю. Термін: до 19.12.2024 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 за результатами розгляду звернення позивача від 20.11.2024 року надано відповідь № 17251/вз від 26.11.2024 року, копія якої направлялась засобами поштового зв`язку на вказану у зверненні заявника адресу, про що додатково вказано у листі, адресованому начальнику Центрального юридичного управління Генерального штабу Збройних Сил України № 684/11808 від 25.06.2025 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 17.12.2024 року № 18874/вз повідомлено командиру Військової частини НОМЕР_2 про виконання вимог доручення командира Військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 , з приводу можливих неправомірних дій, з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Згідно ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

17 жовтня 1996 року набрав чинності Закон України № 393/96-ВР від 02.10.2024 року "Про звернення громадян", який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Частина 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 року № 40 затверджено Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України (далі - Інструкція № 40), яка встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій та електронній формі в Апараті Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів, родів військ (сил) Збройних Сил України, органах військового управління, штабах угруповань військ (сил), військових частинах (установах) Збройних Сил України (далі - військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням (пункт 1.1 Інструкції № 40).

Відповідно до положень п. 2.7.14 Інструкції № 40 резолюція є основною формою реалізації управлінських доручень, яка передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи.

Посадова особа, яка здійснює первинний розгляд, накладає на нього електронну резолюцію, в якій визначає головного виконавця, відповідального за організацію виконання документа, та у разі необхідності співвиконавців і строки його виконання.

В електронній резолюції обов`язково зазначаються всі структурні підрозділи, до компетенції яких належить питання, порушені в документі, та які беруть участь в опрацюванні документа і погодженні проєкту відповіді.

Електронна резолюція складається з таких реквізитів: прізвище, власне ім`я виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання, кваліфікований електронний підпис посадової особи.

Резолюція у письмовій формі проставляється на спеціальному бланку або безпосередньо на документі нижче реквізиту "Адресат" та складається з таких елементів: військове звання, прізвище, власне ім`я виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання, особистий підпис командира (керівника), дата.

Створення неконкретних ("прискорити", "поліпшити", "активізувати", "звернути увагу" тощо) за змістом резолюцій не допускається.

Усі електронні резолюції, накладені на електронний документ, вносяться до його реєстраційно-моніторингової картки і нерозривно пов`язані з нею. Електронна резолюція, яка є наслідком виконання електронної резолюції вищого рівня, додатково містить логічне посилання на відповідну електронну резолюцію (дерево електронних резолюцій).

Електронні документи надходять до їх виконавців виключно через систему електронного документообігу на підставі накладених на них електронних резолюцій.

Документ, виконавцями якого є кілька структурних підрозділів (посадових осіб), надходить одночасно до всіх його виконавців, визначених електронною резолюцією чи переліком розсилки, створеним реєстратором або автором документа.

Керівники структурних підрозділів військових частин (установ) опрацьовують електронні документи, отримані через систему електронного документообігу за належністю, на підставі накладених на них електронних резолюцій.

У разі необхідності керівник структурного підрозділу військової частини (установи) має право делегувати своєму заступнику розгляд частини електронних документів, які надходять на опрацювання до структурного підрозділу.

Система електронного документообігу автоматично фіксує факти передавання електронних документів виконавцям в реєстраційно-моніторинговій картці із зазначенням інформації про виконавців, яким передано документ.

Зміна головного виконавця здійснюється в системі електронного документообігу на підставі рішення керівника, який здійснював первинний розгляд електронного документа.

Якщо для електронного документа не встановлено строків виконання, а його опрацювання не потребує підготовки проєкту документа на його виконання, відповідальний виконавець має право після ознайомлення з документом внести в реєстраційно-моніторингову картку інформацію про спосіб виконання цього документа (питання вирішено в робочому порядку, взято участь у нараді тощо), закрити його "до справи".

Якщо електронний документ розіслано працівникам установи для ознайомлення через систему електронного документообігу установи, працівники вносять відмітку про їх ознайомлення, а у разі розсилання для ознайомлення під особистий підпис - підтверджують накладенням кваліфікованого електронного підпису. У такому випадку в системі електронного документообігу установи автоматично генерується лист ознайомлення з документом, у якому зазначається перелік посадових осіб установи, яким було передано відповідний документ з позначкою про ознайомлення, у такому форматі: прізвище та власне ім`я, дата надходження електронного документа, дата ознайомлення (кваліфікована електронна позначка часу).

Якщо доручення надано кільком посадовим особам, першою зазначається особа, яка займає вищу посаду. Головним виконавцем документа є особа, яка зазначена першою або визначена окремо ("відп.", "узаг.").

Головному виконавцю надається право скликати співвиконавців та отримувати від них співдоповіді (погодження).

На документах із строками виконання, які не потребують додаткових вказівок, у резолюції зазначаються виконавець, підпис автора резолюції, дата.

У разі коли документ підлягає поверненню визначається детальний порядок виконання документа або уточнюються виконавці, резолюція може оформлятися на окремих аркушах із зазначенням реєстраційного індексу і дати документа, якого вона стосується.

Проєкти резолюцій для керівництва Збройних Сил України готуються за допомогою СЕДО і друкуються на окремих аркушах формату А5 (А4).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом розгляду у цій справі є бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо не розгляду звернення позивача від 20 листопада 2024 року, яке зареєстровано в Генеральному штабі Збройних Сил України за № А-142080, а також встановлення наявності підстав для зобов`язання відповідача надати відповідь на звернення позивача.

При цьому, Начальником Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України в листі від 22.11.2024 року № А-142080 доручено звернення А-150975 від 20.11.2024 року (Міністерство оборони України), відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надсилається для опрацювання та надання відповіді заявнику. Копія відповіді має бути в історії опрацювання документа для зняття з контролю.

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 на лист Генерального штабу ЗС України № А-142080 від 22.11.2024 року доручено ІНФОРМАЦІЯ_7 організувати розгляд звернення з порушеного питання в межах компетенції та у разі виявлення порушень вжити заходів реагування. За результатами роботи надати відповідь заявнику, копію якої завантажити в історію опрацювання документа, для зняття з контролю. Термін: до 19.12.2024 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 за результатами розгляду звернення позивача від 20.11.2024 року надано відповідь № 17251/вз від 26.11.2024 року, копія якої направлялась засобами поштового зв`язку на вказану у зверненні заявника адресу, про що додатково вказано у листі, адресованому начальнику Центрального юридичного управління Генерального штабу Збройних Сил України № 684/11808 від 25.06.2025 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 17.12.2024 року № 18874/вз повідомлено командиру Військової частини НОМЕР_2 про виконання вимог доручення командира Військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 , з приводу можливих неправомірних дій, з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження виконання положень частини 3 статті 7 Закону № 393/96 в частині повідомлення заявника ОСОБА_1 , який подав звернення, в термін не більше п`яти днів про те, що питання, порушене в одержаному зверненні, не входять до його повноважень, про те, що його переслано за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на приписи п. 14 Розділу ІІ Інструкції №735, оскільки порядок розгляду звернень громадян визначений саме Законом України "Про звернення громадян". При цьому, Закон України "Про звернення громадян" в порівнянні із наказами Міністерства оборони України має вищу юридичну силу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем Генеральним штабом Збройних Сил України допущено протиправну бездіяльності щодо повідомлення ОСОБА_1 про пересилання звернення від 20.11.2024 року за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

В той час, позивач просить суд зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України надати відповідь на звернення ОСОБА_1 , яке було зареєстровано в Генеральному штабі Збройних Сил України за реєстраційним номером № А-142080 (реєстраційні індекси 2024 року).

Однак, з матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що розгляд питання щодо якого ОСОБА_1 подано запит за реєстраційним номером № А-142080, не належить до компетенції Генерального штабу Збройних Сил України.

При цьому, листом № 17251/вз від 26.11.2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 за результатами розгляду звернення позивача від 20.11.2024 року надано відповідь.

Відтак, на теперішній час у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України надати відповідь на звернення ОСОБА_1 , яке було зареєстровано в Генеральному штабі Збройних Сил України за реєстраційним номером № А-142080 (реєстраційні індекси 2024 року).

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо повідомлення ОСОБА_1 про пересилання звернення від 20.11.2024 року за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо повідомлення ОСОБА_1 про пересилання звернення від 20.11.2024 року за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 27.10.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці з 29.09.2025 по 24.10.2025 року включно.

Суддя Ю.В. Харченко