Справа № 480/1025/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2025 року Справа № 480/1025/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1025/25
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022, березень 2023, квітень 2023, липень 2023, серпень 2023, пропорційно в розрахунку на місяць;
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, листопад 2024, грудень 2024, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану, передбаченоу п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 грн. за квітень 2022, березень 2023, квітень 2023, липень 2023, серпень 2023, пропорційно в розрахунку на місяць.
4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, листопад 2024, грудень 2024, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.12.2024 року за №311 було припинено (розірвано) контракт про проходження позивачем військової служби та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
При звільненні зі служби, позивачу не була нарахована та виплачена в повному обсязі винагорода у відповідності п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за березень 2022 - грудень 2024 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
У зв`язку із цим, 30.12.2024 року, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою.
У відповіді від 10.01.2025 року додано копії витягів з наказів командир частини щодо прибуття за вибуття позивача для виконання бойових завдань в певні періоди служби.
Однак станом на день звернення до суду з цією позовною заявою відповідач не здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за березень 2022 - грудень 2024р.р. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач, не визнаючи позовні вимоги, у відзиві на позовну заяву зазначив наступне.
Щодо нарахування додаткової винагороди у розмірі до 30 0000 тис. Грн. зазначив, що позивачем суду були надані докази не в повному обсязі щодо виплати додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 грн. за квітень 2022, березень 2023, квітень 2023, липень 2023, серпень 2023, пропорційно з розрахунку на місяць.
Щодо нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн, відповідач зазначив, що відповідно до п. 2-1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Згідно з абз. 3 п. 4 Інструкції з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України підставою включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди є рапорт командира (начальнику) підрозділу, що має містити інформацію про військове звання, прізвище, ім`я та по-батькові, кількість днів та дати участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця та підстави залучення цих військовослужбовців до бойових дій або заходів із зазначенням реквізитів конкретних документів, що підтверджують участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Наказ командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 неухильно виконувався відповідачем, тому накази командира військової частина НОМЕР_1 НГУ, видаються виключно на підставі рапорту командира підрозділу, де проходив службу позивач, що виключає будь-яке свавілля з боку командування відповідача.
Необхідними умовами збільшення додаткової винагороди до 100 000 (ста тисяч) гривень є:
- безпосередня участь військовослужбовців в бойових діях та/або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- перебування в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідач зазначає, що позивач, відповідно до наказів, які долучені до матеріалів позовної заяви протягом 2022- 2024 року, завдань за які передбачена додаткова виплата у розмірі 100 тис. грн не виконував.
Крім цього, особовий склад частини протягом 2022-2024 року безпосередньо бойові дії не вів, жодних зіткнень з противником, підрозділом, у складі якого перебував позивач не було, тому підстав для виплати збільшеної додаткової винагороди у розмірі 100 тис. грн., не має, оскільки несення служби на взводних опорних пунктах, ротних опорних пунктах та блок постах жодним чином не підпадають під вимоги Порядку підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого наказом командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України.
Вищевказаним наказом встановлюється, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:
3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Тобто виконання бойових завдань повинно здійснюватися виключно в районах ведення бойових дій, що є ключовою умовою виплати додаткової винагороди у розмірі 100 тис. грн.
Райони ведення бойових дій визначаються наказом Головнокомандувача ЗСУ (згідно з ст. 1 ЗУ Про оборону України). Починаючи із 01 січня 2023 року згідно з наказами головнокомандувача, Шосткинська громада Сумської області, де ніс службу позивач, до районів ведення бойових дій не входить, тому для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди до 100 тис. грн. не має належних підстав.
Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.33-37).
Ухвалою суду від 01.04.2025 поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 10.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за період з 19.07.2022 по 31.12.2024 із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.
28.04.2025 від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 02.05.2025 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
04.12.2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України прийнято наказ №311, яким було припинено (розірвано) контракт про проходження ОСОБА_1 військової служби та виключено його зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с. 8).
Позивач звернувся із заявою від 30.12.2024 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просив нарахувати та виплатити в повному обсязі винагороду у відповідності п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн за березень 2022 - грудень 2024 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (а.с. 10).
Відповідачем надано ОСОБА_1 , відповідь № 2/22/12-137 від 10.01.2025 року, в якій повідомлено, що додаткова винагорода нараховувалась згідно відповідних наказів про виконання завдань (а.с. 11).
Враховуючи, що відповідач не здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за березень 2022 - грудень 2024р.р. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).
Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Також, ч.2 ст.1 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.
Статтею 21 Закону України Про Національну гвардію України передбачено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно зі ст.1 Закон 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та якій неодноразово продовжувався та діє до цього часу.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).
Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (тут - зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року № 271, від 22 березня 2022 року № 350, від 1 квітня 2022 року № 400) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Згідно наведених норм керівниками відповідних міністерств та державних органів визначаються порядок і умови виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць в розрахунку пропорційно часу участі військовослужбовців у бойових діях або які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).
Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ Про оборону України (далі - Закон № 1932-ХІІ; тут - в редакції, викладеній згідно із Законом України від 16 липня 2021 року № 1702-ІХ) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні і № 69 Про загальну мобілізацію та Постанови № 168 командувач Національної гвардії України Наказом № 89 від 29 березня 2022 року затвердив: Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (Інструкція № 89); Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (Порядок № 89).
З приводу Інструкції та Порядку, які затверджені наказом командувача Національної гвардії України від 29 березня 2022 року № 89, Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 зазначив, що наказ командувача Національної гвардії України від 29 березня 2022 року № 89 (як і затверджені ним нормативні акти) не був опублікований, зате, як написано в цьому наказі, мав бути оголошений особовому складу Національної гвардії України в частині, що його стосується. Колегія суддів звернула увагу, що Наказ № 89 виданий до того, як була ухвалена Постанова № 793, а редакція пункту 1 (абзац другий) Постанови № 168 (на дату видання Наказу № 89) передбачала, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Після того, як набрала чинність Постанова № 793, якою, Постанова №168 була доповнена пунктом 2-1, умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, відтак, мали бути визначені відповідним міністерством і такі спроби - протягом спірного в цій справі періоду - були.
На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 та з метою визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України на період дії воєнного стану Міністерство внутрішніх справ України видало наказ від 18 серпня 2022 року № 504 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (Наказ/Порядок № 504).
Відповідно до пункту 3 зазначеного наказу, він (наказ) набирає чинності з дня його офіційного опублікування.
На основі інформації щодо публікації Наказу № 504, яка є на веб-сайті Верховної Ради України, цей Наказ, відповідно і затверджений ним Порядок, опубліковані 21 жовтня 2022 року. Водночас, 21 жовтня 2022 року набрав чинності також наказ Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2022 року № 602 Про скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 серпня 2022 року № 504.
З уваги на наведене колегія суддів Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 дійшла висновку, що Порядок № 504 фактично не набрав чинності, тому не має підстав для того, щоб застосовувати цей нормативний акт до спірних правовідносин. Поза тим, Наказ № 89 (до якого згодом вносилися також зміни, зокрема згідно з наказом командувача від 19 грудня 2022 року № 481 щодо впорядкування виплати додаткової винагороди) залишається чинний і щонайменше протягом спірного періоду регулював ті питання, які необхідні для належного виконання пункту 1 Постанови № 168.
Аналізуючи написані вище положення пункту 2-1 Постанови № 168 у зіставленні з Наказом № 89 через призму того, чи правомірним (дозволеним, правним, легітимним) є застосування положень Інструкції № 89 та Порядку № 89 для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100000,00 грн) колегія суддів Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 дійшла висновку, що це застосування має як юридичне підґрунтя, так і раціональне пояснення. Командувач Національної гвардії України відповідальний за очолюване ним військове формування і Наказ № 89, який він видав в умовах дії воєнного стану на виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 і № 69 та Постанови № 168, має правну основу.
Отже, враховуючи зазначена, суд констатує, з 29 березня 2022 року для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів підлягають застосуванню норми Інструкції № 89 та Порядку № 89, а з 01.02.2023 норми Порядку №37.
Так, відповідно до п.1 Порядку №89, під терміном безпосередня участь військовослужбовця Національної гвардії України в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України;
- бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів), в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника;
- виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних;
- здійснення польотів у районі ведення воєнних дій;
- ведення повітряного бою;
- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.
Пунктом 2 Порядку №89 визначено, що для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах;
рапорт (донесення) командира підрозділу про у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань). До рапорту долучаються список особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів, військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.
Крім того, можуть використовуватись такі документи:
витяг з наказу (бойового розпорядження) командувача Національної гвардії України, штабу оперативного (оперативно тактичного) угрупування в смузі відповідальності, начальника територіального управління, командира військової частини на виконання завдання з розмінування, у якому зазначається місце, час та поіменно особовий склад, який залучається до складу групи розмінування (знищення);
акт (витяг з формуляру загороджень) виконаних робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях;
інші документи, які можуть підтверджувати безпосередню участь у бойових діях та заходах.
Підпунктом 3 пункту 1 Порядку №37 передбачено, що у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Відповідно до п.3 Порядку №37, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення військових частин (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовими розпорядженнями в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (взаємного вогневого контакту);
3) завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових завдань з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;
8) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
9) бойових завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.
Пунктом 4 Порядку №37 визначено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку), на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), періодів (кількості днів) участі військовослужбовця в бойових діях або заходах.
Таким чином, з усього наведеного вище можна зробити наступні висновки:
- додаткова винагорода підвищена до 100 000 (ста тисяч) гривень виплачується військовослужбовцям при особистому виконанні ними певних бойових завдань, які визначені чинним законодавством як бойові дії;
- чітке визначення бойових дій в чинному законодавстві відсутнє, але зміст цього визначення можна з`ясувати на підставі наказу командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України та наказу Міністерства внутрішніх справ України від від 26.01.2023 № 37;
- для безпосередньої участі в бойових діях та/або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовцю недостатньо проходити службу у військовій частині, військовослужбовці якої приймають безпосередню участь в бойових діях, для цього необхідно особисто приймати участь в виконанні певних бойових завдань.
Аналізуючи зміст наведених норм законодавства, суд приходить висновку, що розмір виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. залежить від кількості часу участі у таких діях та заходах.
Суд наголошує, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн. відповідно постанови КМУ № 168 за період: травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, листопад 2024, грудень 2024.
Відтак предметом дослідження для суду є питання виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі саме у зазначений в позові період: травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, листопад 2024, грудень 2024.
Так, судом встановлено, що 14.05.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №126, п.7.3. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових завдань у н.п. «Оліно» Сумської області з 14.05.2022 (а.с.12).
21.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №204, п.6.8. якого визначено, що ОСОБА_1 прибув з н.п. «Оліно» 19.07.2022 з передислокацією до н.п. Миронівка (а.с.13).
05.04.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №109, п.3., 6.3. якого визначено, що особовий склад, який виконував бойові завдання на БП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зайняв ВОП «Меркурій» у складі старшого контролера (командира відділення) 3-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону штаб-сержанта ОСОБА_1 (а.с.14)
24.06.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №197, п.7.13. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових завдань на РОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі н.п. Івот із ВОП «Меркурій» в районі н.п. Миронівка з 24.06.2023 (а.с.15).
01.07.2023 т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 прийнято наказ №206, п.7.9. якого визначено, що ОСОБА_1 прибув із РОП «Андромеда» 01.07.2023 (а.с.16).
11.07.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №219, п.7.6. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових завдань на РОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 11.07.2023 (а.с.17).
21.09.2023 т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 прийнято наказ №294, п.8.18. якого визначено, що ОСОБА_1 прибув із РОП «Андромеда» 20.09.2023 (а.с.18).
30.09.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №303, п.3.9. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових завдань на РОП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 30.09.2023 (а.с.19).
05.10.2023 т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 прийнято наказ №307, п.7.8. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових завдань на ВОП «Башта» із РОП «Андромеда» з 05.10.2023 (а.с.20).
21.12.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №381, п.9.7. якого визначено, що ОСОБА_1 прибув із ВОП «Башта» 20.12.2023 (а.с.21).
30.12.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №390, п.4.6. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових завдань на ВОП «Башта» з 30.12.2023 (а.с.22).
25.09.2024 т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 прийнято наказ №245, п.7.12. якого визначено, що ОСОБА_1 прибув із ВОП «Башта» 23.09.2024.
12.10.2024 т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 прийнято наказ №262, п.13.13. якого визначено, що ОСОБА_1 вибув для виконання бойових (спеціальних) завдань на ВОП «Башта» з 10.10.2024 (а.с.24).
Аналізуючи зміст наказів від 14.05.2022 №12, 21.07.2022 №204, 05.04.2023 №109, 4.06.2023 №197, 01.07.2023 №206, 11.07.2023 №219, 21.09.2023 №294, 30.09.2023 №303, 05.10.2023 №307, 21.12.2023 №381, 30.12.2023 №390, 25.09.2024 №245, 12.10.2024 №262, суд приходить висновку, що позивач в період: з травня 2022 -по квітень 2023, з червня 2023 - по жовтень 2024 виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень та бойових наказів.
Разом з тим, наведені накази не підтверджуються факт виконання позивачем бойових завдань у травні 2023 року, листопаді 2024 та грудні 2024 року.
Суд зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).
Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може.
Судом встановлено, що перелічені накази командира НОМЕР_3 містять формулювання щодо направлення позивача саме для участі у бойових завданнях
При цьому, відповідно до п.2 Порядку №89 бойовий наказ (бойове розпорядження) є документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах.
Також, суд наголошує, що відповідач у відзиві на адміністративний позов не спростовує належними та допустимими доказами відомостей зазначених ним самим же у наведених наказах.
Посилання відповідача на те, що позивач не приймав участь саме в тих діях, за участь у яких передбачена спірна винагорода, суд вважає необґрунтованим, оскільки саме керівник відповідача підписав вказані накази, визначивши участь позивача в бойових завданнях, жодних приміток або посилань на те, що вказані бойові завдання мали інший характер, ніж ті, що визначені у постанові КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, керівник відповідача не зазначив.
Крім того, навіть враховуючи прийняття вказаних наказів, відповідачем не вживались жодні дії щодо надання будь яких пояснень та доказів того, що позивач, відповідно до вище вказаних наказів, приймав участь у бойових завданнях, які, за своєю суттю, є відмінними (як вважає відповідач) від тих, що зазначені у постанові КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позивач має право на додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у збільшеному розмірі до 100 000 грн за періоди участі позивача у бойових діях визначених вище вказаними наказами, з травня 2022 по квітень 2023 та з червня 2023 - по жовтень 2024.
Відповідно до довідки №149 про розміри та складові грошового забезпечення позивача за спірний період, складеної відповідачем та підписаної командиром відповідача, судом встановлено, що у спірному періоді з травня 2022 по квітень 2023 та з червня 2023 - по жовтень 2024 позивачу не нараховувалася та не виплачувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у збільшеному розмірі до 100 000 грн (а.с.25).
Жодних інших доказів на вимогу суду відповідач не надав щодо вказаної позовної вимоги.
Матеріали справи не містять доказів нарахування та виплати відповідачем збільшеної додаткової грошової винагороди позивачу у відповідності до вище вказаних наказів.
Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем у зазначені періоди протиправно не було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, щодо травня 2023, листопада 2024 та грудня 2024 судом зазначає, що матеріали справи не містять доказів безпосередньої участі позивача як військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів
При цьому суд зазначає, що не кожне бойове завдання передбачає безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів. Безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів повинна підтверджуватись відповідними документами, визначеними Порядком №37.
Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б підтверджували безпосередню участь позивача як військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у травні 2023, листопаді 2024 та грудні 2024, відтак позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022 року, березень, квітень, липень, серпень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022 року, березень, квітень, липень, серпень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць, суд зазначає наступне.
В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, на час виникнення спірних правовідносин не змінювався.
Так, згідно змісту позовної заяви ОСОБА_1 наголошує, що у періоди за за квітень 2022 року, березень, квітень, липень, серпень 2023 року відповідачем йому не було нараховано та не виплачено додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що 06.04.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 прийнято наказ №179 про виплату штаб- сержанту ОСОБА_1 , старшому контролеру (командиру відділення) винагороди в розмірі 30 000 грн із розрахунку на місяць (пропорційно дням виконання службово-бойових завдань) у період дій воєнного стану за березень 2023 року (а.с.45).
05.08.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 прийнято наказ №439 про виплату штаб- сержанту ОСОБА_1 , старшому контролеру (командиру ввідділення) винагороди в розмірі 30 000 грн із розрахунку на місяць (пропорційно дням виконання службово-бойових завдань) у період дій воєнного стану за липень 2023 року (а.с.43).
30.08.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 прийнято наказ №492 про виплату штаб- сержанту ОСОБА_1 , старшому контролеру (командиру відділення) винагороди в розмірі 30 000 грн із розрахунку на місяць (пропорційно дням виконання службово-бойових завдань) у період дій воєнного стану за квітень 2023 року (а.с.43 звор.бік).
09.09.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 прийнято наказ №492 про виплату штаб- сержанту ОСОБА_1 , старшому контролеру (командиру відділення) винагороди в розмірі 30 000 грн із розрахунку на місяць (пропорційно дням виконання службово-бойових завдань) у період дій воєнного стану за серпень 2023 року (а.с.41).
Також, відповідачем надано до суду Довідку №17 по виплаті «Додаткова винагорода» за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, згідно змісту, якої позивачу:
- за березень 2023 (31 днів) нараховано та виплачено- 30 000грн.;
- за квітень 2023 (10 днів) нараховано та виплачено-10 000 грн.;
- за квітень 2023 (20 днів) нараховано та виплачено-20 000 грн.;
- за липень 2023 (2 дні) нараховано та виплачено 1935, 48 грн.;
Аналізуючи зазначені первинні документи, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 у спірний період було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про відповідність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу у спірний період додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у наведеній частині позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за травень 2022, червень 2022, липень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, червень 2023, липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024, червень 2024, липень 2024, серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук