Справа № 400/4465/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4465/24

Категорія:112050000 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:06.01.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі МКЕУ) про:

- визнання протиправними дій МКЕУ викладені у листі від 11 березня 2024 року №863 щодо відмови ОСОБА_1 погодити спільне клопотання начальника Первомайського гарнізону, командира військової частини НОМЕР_1 про виключення з числа "службових" 2 (двох) кімнатної квартири АДРЕСА_1 , у якій проживає старший сержант ОСОБА_1 , яка є одинокою матір`ю, виховує сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю з дитинства, та згідно абз.13 ч.1 ст. 45 ЖК України користується правом па першочергове забезпечення житлом для постійного проживання, та забезпечення зазначеним вище житловим приміщенням для постійного проживання, у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день рішенням заступника Міністра оборони України від 25 травня 2022 року №2551/з/1 призупинено надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового військовослужбовцям, які проходять військову службу;

- зобов`язання МКЕУ погодити спільне клопотання начальника Первомайського гарнізону, командира військової частини НОМЕР_1 про виключення з числа "службових" 2 (двох) кімнатної квартири АДРЕСА_1 , у якій проживає старший сержант ОСОБА_1 , яка є одинокою матір`ю, виховує сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю з дитинства, та згідно абз.13 ч.1 ст. 45 ЖК України користується правом па першочергове забезпечення житлом для постійного проживання, та забезпечити старшого сержанта ОСОБА_1 із складом сім`ї 2 (дві) особи 2 (двох) кімнатною квартирою АДРЕСА_1 для постійного проживання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 24 січня 2024 року позивач звернулась до начальника Первомайського гарнізону, командира військової частини НОМЕР_1 та начальника МКЕУ з рапортом у якому просила клопотати перед Первомайською міською радою про виключення, з числа службових 2 (двох) кімнатної квартири АДРЕСА_1 , у якій проживає старший сержант ОСОБА_1 , разом із сім`єю у складі 2 (дві) особи: син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Начальник Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління листом від 11 березня 2024 року №863 відмовив у задоволенні рапорту у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день рішенням заступника Міністра оборони України від 25 травня 2022 року №2551/з/1 призупинено надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового військовослужбовцям, які проходять військову службу.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач не має права на виключення житла з числа службового, оскільки не відноситься до жодної з категорій осіб які перелічені у п.10 Розділу VIІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої Наказом Міністерства Оборони України від 31 липня 2018 року №380 (далі Інструкція №380), а рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 згідно протоколу №40 від 15 січня 2024 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 2024 року №10 суперечить Інструкції №380.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до МКЕУ відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що немотивована відмова МКЕУ обмежує її права на забезпечення житлом, гарантовані ст. 45 ЖК України та ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), а посилання відповідача на рішення заступника Міністра оборони України від 25 травня 2022 року №2551/з/1 яким призупинено надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового військовослужбовцям, які проходять військову службу є безпідставним, оскільки при прийнятті рішення необхідно користуватись п.11 Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 "Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" який має вище юридичну силу порівняно з рішенням заступника Міністра оборони України від 25 травня 2022 року №2551/з/1.

У відзиві МКЕУ на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебувала разом з чоловіком військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2 на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 11 грудня 2009 року №869 нам було розподілено для проживання службову 2 (двох) кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (ордер на житлове приміщення №28 серія 030014 виданий виконавчим комітетом Первомайської міської ради 24 грудня 2009 року).

З 03 грудня 2012 року ОСОБА_1 прийнята на військову службу за контрактом у військову частину НОМЕР_1 .

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2013 року у справі №484/4365/13-ц провадження №2/484/1716/13: Позов задоволено. Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 24 листопада 2007 року міським відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №586 - розірвано.Після розірвання шлюбу, прізвище ОСОБА_1 залишено Закревська.

З 28 грудня 2012 року перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов зі складом сім`ї 2 (дві) особи (витяг із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 грудня 2012 року №61).

Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 08 серпня 2014 року №351 "Про переоформлення особистого рахунку громадянки" у зв`язку зі згодою та вибуттям основного квартиронаймача переоформлено особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з двох кімнат, житлова площа 27,2 кв.м. з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , склад сім`ї 2 особи.

Протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 вересня 2014 року №75 внесені зміни в квартирну облікову справу військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 щодо переоформлення особистого рахунку на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з двох кімнат, житлова площа 27,2 кв.м. з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , склад сім`ї 2 особи.

07 серпня 2023 року моєму сину ОСОБА_2 встановлено статус дитини з інвалідністю віком до 18 років (корінець медичного висновку №15 на дитину-інваліда віком до 18 років від 07 серпня 2023 року, посвідчення серія НОМЕР_2 видане 31 серпня 2023 року). Відповідно до абз.13 ст. 45 Глави 1 Розділу III ЖК України позивач зі складом сім`ї 2 (дві) особи зарахована до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень у військовій частині НОМЕР_1 , як особа, яка виховує дитину з інвалідністю (протокол від 10 січня 2024 року №39, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15 січня 2024 року №7).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що п.10 розділу VІІ Інструкції №380 містить вичерпний перелік категорій осіб, які мають право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. А саме: військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше; особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів; особи з інвалідністю І чи ІІ групи; члени сімей військово службовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями", Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями .

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII), держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст. 12 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України Постановою від 03 серпня 2006 року №1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" (далі Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення та членів їх сімей.

Згідно п.3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Пунктом 8 Порядку №1081 встановлює, що житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція №380).

Пунктами 1, 2 розділу VІ Інструкції №380 встановлено, що житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог ст. 12 Закону №2011-ХІІ набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Згідно п.10 розділу VІІ Інструкції №380, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленим порядком.

Тобто, даний пункт містить вичерпний перелік категорій осіб, які мають право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. А саме: військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше; особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів; особи з інвалідністю І чи ІІ групи; члени сімей військово службовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи з 03 грудня 2012 року апелянт перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Тобто, вислугу на військовій службі ОСОБА_1 становить менше 20 років.

Матеріали справи не містять відомостей, що позивач звільнена з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів.

Також матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 встановлено інвалідність І чи ІІ групи та відсутні відомості, що вона є членом сім`ї військово службовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не відноситься до категорії осіб, які перелічені пунктом п.10 Розділу VIІ Інструкції №380.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.