Справа № 420/16515/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру виплати пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року по справі № 420/36777/24, з 01.02.2020 року сумою 16380,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 17376,95 грн., з 01.02,2021 року сумою 17690,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 18744,13 грн., з 01.02.2022 року сумою 19340,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 20504,10 грн., з 01.02.2023 року сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 29210,70 грн., з 01.03.2024 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 31192,90 грн., з 01.03.2025 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 33067,90 грн. та з 01.05.2025 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 33067,90 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року по справі № 420/36777/24, з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.05.2025 року, без обмеження її максимального розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, відповідач протиправно обмежив виплату позивачу пенсії, а саме: з 01.02.2020 року сумою 16380,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 17376,95 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.02.2020 року; з 01.02.2021 року сумою 17690,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 18744,13 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.02.2021 року; з 01.02.2022 року сумою 19340,00 грн., при нарахуванні пенсії в розмірі 20504,10 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.02.2022 року; з 01.02.2023 року сумою 20930,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 29210,70 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.02.2023 року; з 01.03.2024 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 31192,90 грн., що підтверджується розрахунком пенсії станом на 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 33067,90 грн., що підтверджується розрахунком пенсії станом на 01.03.2025 року та з 01.05.2025 року сумою 23610,00 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 33067,90 грн., що підтверджується перерахунком пенсії станом на 01.05.2025 року. Частиною 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Разом з тим, вище зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року. Крім того, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХІІ, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI. Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відзив на позовну заяву до суду не надано.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року (Суддя Левчук О.А.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2025р. справу №420/16515/25 передано судді Харченко Ю.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року прийнято до провадження справу №420/16515/25 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року по справі № 420/36777/24, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у відмові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.10.2024 року № ЮО116785 станом на 01.01.2020 року, починаючи з 01.02.2020 року, станом на 01.01.2021 року, починаючи з 01.02.2021 року, станом на 01.01.2022 року, починаючи з 01.02.2022 року, станом на 01.01.2023 року, починаючи з 01.02.2023 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.10.2024 року № ЮО116785 станом на 01.01.2020 року, починаючи з 01.02.2020 року, станом на 01.01.2021 року, починаючи з 01.02.2021 року, станом на 01.01.2022 року, починаючи з 01.02.2022 року, станом на 01.01.2023 року, починаючи з 01.02.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року по справі № 420/36777/24, яке набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з:

- 01 лютого 2020 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 17375,95 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 16380,00 грн., з 01.05.2025 року 23610,00 грн.;

- 01 лютого 2021 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 18744,13 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 17690,00 грн., з 01.05.2025 року 23610,00 грн.;

- 01 лютого 2022 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 20504,10 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 19340,00 грн., з 01.05.2025 року 23610,00 грн.;

- 01 лютого 2023 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 29210,70 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн., з 01.05.2025 року 23610,00 грн.;

- 01 березня 2024 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 31192,90 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.;

- 01 березня 2025 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 33067,90 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.;

- 01 травня 2025 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 33067,90 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.

Не погодившись з обмеженням пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Згідно ст. 1 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст. 1-1 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч. 1 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, ч. 7 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано неконституційним.

Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

В резолютивній частині рішення Конституційний суд України зазначив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме:

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, частина сьома статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII, який прийнято 06 грудня 2016 року та вперше опубліковано в газеті Голос України 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 р., у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 р..

Зі змісту внесених змін Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, вбачається, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року по справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року по справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року по справі № 638/6363/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 127/4270/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 522/16973/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 295/2039/17, від 10 жовтня 2019 року по справі № 522/22798/17, від 23 червня 2020 року по справі № 686/24928/16-а, від 30 жовтня 2020 року по справі № 522/16881/17.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року по справі № 7-р(ІІ)2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Таким чином, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.05.2025 року пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.05.2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст. 2-12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 22, 263, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.05.2025 року пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року, з 01.02.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року та з 01.05.2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 28.10.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці з 29.09.2025 по 24.10.2025 року включно.

Суддя Ю.В. Харченко