Справа № 520/5312/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р. Справа № 520/5312/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 12.06.25 у справі № 520/5312/25

за позовом ОСОБА_1

до Сахновщинської селищної ради

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сахновщинської селищної ради (далі також відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Сахновщинської селищної ради в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0245 площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів Лигівського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області та передачу вказаної земельної ділянки у приватну власність, що була оформлена листом від 24.03.2022 за № К-428/02.13-05;

- зобов`язати Сахновщинську селищну раду після закінчення військового стану розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 13.02.2022 шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Лигівського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:000:0245 та передачі вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 закрито провадження у справі № 520/5312/25 у частині позовних вимог про зобов`язання Сахновщинської селищної ради після закінчення військового стану розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 13.02.2022 шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої за межами населеного пункту на території Лигівськогостаростинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, площею 2,0000 га кадастровий номер :02:000:0245 та передачі вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд винести у справі №520/5312/25 додаткове судове рішення, яким стягнути з Сахновщинської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням позивачу професійної (правничої) допомоги в розмірі 20 000 гривень.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права,просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що лише звернення до суду із цим позовом змусило відповідача належним чином виконати свій обов`язок щодо розгляду клопотання позивача від 13.02.2022 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, а отже позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Від Сахновщинської селищної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржуване рішення відповідає нормам процесуального права, є обґрунтованим та законним. За результатами апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

За матеріалами справи провадження у справі № 520/5312/25 у частині позовних вимог закрито ухвалою суду першої інстанції від 29.05.2025 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 позовні вимоги в іншій частині залишено без задоволення.

Ухвалюючи додаткове рішення від 12.06.2025, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення і Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено право позивача на відшкодування судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Загальний порядок розподілу судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Разом з тим вказана норма не передбачає алгоритму розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Поряд з наведеним ч. 8 ст. 139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, за відсутності чіткого правового регулювання процесуальним законом розподілу судових витрат саме у спірному випадку, суд має керуватися принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.

Подібні висновки щодо розподілу витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України наводились Верховним Судом в постановах від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001303, від 27 квітня 2023 року у справі № 260/3162/22, від 05 березня 2025 року у справі № 160/17422/23, від 01.04.2025 у справі № 520/25012/24.

Судом установлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: про надання професійної правничої допомоги за № 61 від 08.11.2022, акт виконаних робіт № 5 від 30.05.2025, рахунокфактуру № 5 від 30.05.2025.

Так, згідно з договором про надання професійної правничої допомоги за № 61 від08.11.2022, укладеним між позивачем та адвокатом Варламовим Д.В., останній взяв на себе зобов`язання, зокрема, у повному обсязі представляти, консультувати та захищати інтереси Клієнта у всіх правоохоронних органах, в судах, інших органах влади та місцевого самоврядування, організаціях, підприємствах та установах, перед фізичними особами, у кримінальних провадженнях,адміністративних, цивільних та господарських справах, а також у межах будь-яких інших правовідносин та з будь-якими суб`єктами, з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, скаржнику, стягувану, боржнику,заявнику, в тому числі з правом пред`явлення позову, визнання позову повністю або частково, подання заперечень проти позову, відмови від позову повністю або частково, зміни підстав або предмета позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання зустрічного позову, укладення мирової угоди, одержання копій рішень та ухвал суду, а також користуватись іншими правами, наданими законом.

Згідно з п.4.1 вказаного вище договору за правову допомогу, надану Адвокатом, Клієнт сплачує останньому гонорар у розмірі відповідно до виставленого рахунку.

Відповідно до акта виконаних робіт за № 5 від 30.05.2025 адвокат надав, а позивач прийняв професійну (правничу) допомогу за договором про надання професійної (правничої) допомоги за № 61 від 08.11.2022.

Згідно з рахунком фактурою № 5 від 30.05.2025 позивач повинен сплатити на користь адвоката кошти за надану правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.

Отже, колегія суддів зазначає, що доказами у справі підтверджено понесення позивачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

Аналізуючи зміст наданих доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, колегія суддів ураховує, що питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що у контексті здійснення представництва інтересів позивача у цій справі реальним результатом є складання позовної заяви.

При цьому, оскільки спір виник внаслідок протиправних дій відповідача, наведене змусило позивача нести витрати на ініціювання судового розгляду, колегія суддів уважає за необхідне покласти на Сахновщинську селищну раду витрати позивача на правову допомогу, понесені у ході розгляду цієї справи.

Отже, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів критеріям, установленим ч. 5 ст. 134 КАС України, виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу та враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів уважає, що визначений позивачем розмір для відшкодування на рівні 20000,00 грн є завищеним, з огляду на що підлягає зменшенню до 2000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги у відповідній частині приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 у справі № 520/5312/25 скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сахновщинської селищної ради () на користь ОСОБА_1 судові витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 (дві тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій