Справа № 260/6026/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2025 рокум. Ужгород№ 260/6026/25

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88008, ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бендери, буд. 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яким просить суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26 травня 2025 року №97. 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці 05 січня 1981 року НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не врахував до страхового стажу періоди роботи зазначені в трудовій книжці 05 січня 1981 року НОМЕР_2 , оскільки у позивача наявна трудова книжка, з відомостями про періоди роботи, отже загальний трудовий стаж роботи є достатнім для призначення пенсії за віком. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

15 серпня 2025 року до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що жодного рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не приймало, копії такого рішення ні позивачем, ні іншим відповідачем до матеріалів справи не додано.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 04.08.2025 року, а також копію адміністративного позову в електронному вигляді було надіслано відповідачу 1 на офіційну адресу електронної пошти, та доставлено в електронний кабінет відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач 1 відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що досягнувши 63-річного віку, позивач 19.05.2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26 травня 2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи з 20.11.1979 по 20.11.1979 рік згідно уточнюючої довідки №07-04/944 від 16.06.2022, оскільки зазначене по батькові особи ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_3 ;

- період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 23.08.1982 по 08.10.1986 рік, оскільки відсутня назва організації при прийнятті на роботу.

Період з 19.05.1983 по 06.04.1988 рік зараховано до страхового стажу як період догляду за дітьми 19.05.1983 та 07.04.1985 року народження до досягнення ними трьохрічного віку.

За підрахунком відповідача страховий стаж позивача становить 16 років 4 місяці 7 днів із необхідних 29.

Вважаючи протиправним рішення, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом пункту першого частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV.

Необхідний страховий стаж, згідно статті 26 Закону №1058-ІV становить не менше 29 років.

Так, згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 по 31 грудня 2027 - від 24 до 34 років.

Аналіз вищевикладеного дає підстави вважати, що за загальним правилом для виникнення у осіб права на призначення пенсії за віком є наявність сукупності таких ознак: 1) досягнення встановленого законодавством пенсійного віку та 2) наявність встановленого законодавством страхового стажу.

Як встановив суд, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 19.05.2025 року, згідно паспортних даних, ОСОБА_1 досягла віку 63 років, що не заперечується сторонами.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії є те, що згідно з наданими до документами, страховий стаж позивача становить 16 років 4 місяців 7 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи оскільки існують невідповідності в первинних документах:

- періоди роботи з 20.11.1979 по 20.11.1979 рік згідно уточнюючої довідки №07-04/944 від 16.06.2022, оскільки зазначене по батькові особи ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_3 ;

- період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 23.08.1982 по 08.10.1986 рік, оскільки відсутня назва організації при прийнятті на роботу.

Період з 19.05.1983 по 06.04.1988 рік зараховано до страхового стажу як період догляду за дітьми 19.05.1983 та 07.04.1985 року народження до досягнення ними трьохрічного віку.

За наданими документами право на призначення пенсії за віком заявник матиме при досягненні 65 років, тобто з 04.05.2027 року.

Надаючи оцінку вищенаведеним доводам відповідача, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 статті 56 Закону №1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи1 на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (далі - Порядок №22-1). Наявність же таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Суд вказує, що відповідне положення міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Суд встановив, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05.01.1981 року з 20.11.1979 позивача прийнято на роботу в цех стібкової вишивки в с. Вишково на посаду учениці швачки та звільнено з 07.01.1981 року.

На підтвердження роботи у вищевказаний період, позивач надала відповідачу довідки від 16.06.2022 року №07-04/946, №07-04/944, №07-04/945 видані архівним відділом Хустської районної військової адміністрації.

Відповідно до довідки від 16.06.2022 року №07-04/946, виданої архівним відділом Хустської районної військової адміністрації, встановлено, що Хустський Райпромкомбінат перейменований на фабрику спортивно-галантерейних виробів на підставі рішення Закарпатського облвиконкому №560 від 28.12.1966 року і наказу №30 від 23.03.1966 Хустського райвиконкому. Хустська фабрика спортивно-галантерейних виробів і фабрики художніх виробів із лози об`єднані в Хустську фабрику художніх виробів на підстав наказу ММП УРСР №333 від 02.12.1972 року. На підставі наказу Закарпатського облмісцевпрому №120 від 16.06.1974 року «Про реорганізацію окремих підприємств Управління місцевої промисловості» до Хустської фабрики художніх виробів приєднаний Міжгірський райпромкомбінат з 01.07.1974 року. На підставі наказу ММП УРСР від 09.02.1982 року Хустська фабрика художніх виробів перейменована на Хустське виробниче об`єднання художніх виробів. На підставі наказу ММП УРСР від 04.11.1988 №151 Хустське ВОХВ перейменовано на фабрику «Нарцис». На підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 29.06.1998 року Хустська фабрика «Нарцис» перейменована на ЗАТ «Хустська фабрика «Нарцис».

Згідно з довідкою від 16.06.2022 року №07-04/944, виданою архівним відділом Хустської районної військової адміністрації, відповідно наказу №115 по Хустській фабриці художніх виробів (ЗАТ «Хустська фабрика «Нарцис») від 22 листопада 1979 року « ОСОБА_4 » була прийнята на роботу ученицею швачки з місячним терміном навчання з 20 листопада 1979 року в строчечновишивальний цех с. Вишково. Згідно з наказом №1 по Хустській фабриці художніх виробів (ЗАТ «Хустська фабрика «Нарцис») від 05 січня 1981 року « ОСОБА_5 » - швачка строчечно-вишивального цеху с. Вишково була звільнена з роботи з 20 листопада 1979 року. Згідно книг наказів по Хустській фабриці художніх виробів (ЗАТ «Хустська фабрика «Нарцис») за 1982, 1986 роки даних про прийом, звільнення з роботи ОСОБА_6 не виявлено.

У довідці від 16.06.2022 року №07-04/945, виданої архівним відділом Хустської районної військової адміністрації, зазначено, що згідно книг нарахування заробітної плати робітникам і службовцям по Хустській фабриці художніх виробів (ЗАТ «Хустська фабрика «Нарцис») за період з 1979 по 1981, з 1982 по 1986 роки містяться дані про заробітну плату ОСОБА_7 . На підставі фонду №108, книг нарахування заробітної плати за 1979-1981, 1982-1986 роки. За 1986 рік даних про заробітну плату не виявлено.

Так, 19.05.2025 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було складено службову записку Першому заступнику начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо пепервірки стажу роботи та заробітної плати ОСОБА_1 . У такій зазначено, що у зв`язку з зверненням за призначенням пенсії по віку гр. ОСОБА_1 виявлено, що згідно трудової книжки (№.01-03, №04-05), довідки про стаж роботи №07-04/944 від 16.06.2022p., та довідки про заробітну плату №07-04/945 від 16.06.2022р., видана архівним відділом Хустської РВДА, працювала у Хустській фабриці художніх виробів (ЗАТ «Хустська фабрика «Нарцис») з 20.11.1979р. по 07.01.1981p., з 23.08.1982р. по 08.10.1986р. З метою вірного визначення періоду трудової діяльності в зв`язку з відсутністю наказів про прийом та звільнення з роботи просить провести перевірку достовірності видачі довідки про стаж роботи №07-04/944 від 16.06.2022p., та довідки про заробітну плату №07-04/945 від 16.06.2022р., за період з 20.11.1979р. по 07.01.1981p., з 23.08.1982р. по 08.10.1986р.

Відповідно до акту №0700-0903-1/2907 від 12.06.2025 року, складеного на підставі проведеної перевірки ГУ ПФУ в Закарпатській області в присутності в.о. начальника архівного відділу Хустської районної військової адміністрації, за результатами перевірки довідки про заробітну плату від 16.06.2022 року №07-04/945 та довідки про стаж роботи від 16.06.2022 року №07-04/944 гр. ОСОБА_6 , за період роботи в Хустській фабриці художніх виробів (ЗАТ Хустська фабрика «Нарцис») з листопада 1979 року по грудень 1986 року розбіжностей з даними первинних документів не встановлено.

Суд вважає, що наявні в трудовій книжці записи є достатніми та належними, які дійсно підтверджують трудову діяльність позивачки.

Згідно з розрахунком стажу (Форми РС-право), складеного ГУ ПФУ в Сумській області під час вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, страховий стаж останньої становить 16 років 04 місяців 7 днів, до якого зараховано наступні періоди:

з 20.11.1979 по 20.11.1979; з 19.05.1983 по 06.04.1988; з 01.02.1989 по 11.12.1989; з 12.02.2003 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.01.2004; з 11.02.2004 по 31.03.2004; з 08.04.2004 по 30.04.2004; з 15.05.2004 по 31.08.2004; з 04.09.2004 по 30.09.2004; з 12.10.2004 по 31.10.2004; з 15.11.2004 по 30.11.2004; з 06.12.2004 по 31.01.2005; з 12.02.2005 по 28.02.2005; з 07.03.2005 по 31.03.2005; з 07.04.2005 по 30.04.2005; з 13.05.2005 по 30.06.2005; з 11.07.2005 по 30.09.2005; з 08.10.2005 по 30.11.2005; з 07.12.2005 по 28.02.2006; з 02.03.2006 по 15.04.2006; з 16.04.2006 по 31.10.2006; з 08.11.2006 по 30.11.2006; з 09.12.2006 по 31.12.2006; з 11.01.2007 по 31.01.2007; з 04.02.2007 по 28.02.2007; з 11.03.2007 по 31.03.2007; з 10.04.2007 по 30.09.2007; з 08.10.2007 по 31.10.2007; з 08.11.2007 по 31.10.2008; з 03.11.2008 по 30.11.2008; з 09.12.2008 по 31.12.2008; з 14.01.2009 по 31.01.2009; з 13.02.2009 по 28.02.2009; з 13.03.2009 по 30.04.2009; з 05.05.2009 по 31.10.2009; з 14.11.2009 по 30.11.2009; з 11.12.2009 по 03.06.2015; з 01.10.2020 по 02.10.2020.

Відповідно, відповідачем 1 не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 05.01.1981 року: з 21.11.1979 по 07.01.1981; з 01.02.2004 по 10.02.2004; з 01.04.2004 по 07.04.2004; 01.05.2004 по 14.05.2004; з 01.09.2004 по 03.09.2004; з 01.10.2004 по 11.10.2004; з 01.11.2004 по 14.11.2004; 01.12.2004 по 05.12.2004; з 01.02.2005 по 11.02.2005; 01.03.2005 по 06.03.2005; з 01.04.2005 по 06.04.2005; з 01.05.2005 по 12.05.2005; з 01.07.2005 по 10.07.2005; 01.10.2005 по 07.10.2005; з 01.12.2005 по 06.12.2005; з 01.03.2006 по 01.03.2006; з 01.04.2006 по 15.04.2006; 01.11.2006 по 07.11.2006; з 01.12.2006 по 08.12.2006; 01.01.2007 по 10.01.2007; з 01.02.2007 по 03.02.2007; -1.03.2007 по 10.03.2007; 01.04.2007 по 09.04.2007; з 01.10.2007 по 07.10.2007; 01.11.2007 по 07.11.2007; з 01.11.2008 по 02.11.2008; з 01.12.2008 по 08.12.2008; з 01.01.2009 по 13.01.2009; з 01.02.2009 по 12.02.2009; з 01.03.2009 по 12.03.2009; з 01.05.2009 по 04.05.2009; 14.11.2009 по 13.11.2009; з 01.12.2009 по 10.12.2009.

Щодо твердження відповідача, що період трудової діяльності не зараховані у зв`язку з тим, що наявні розбіжності між документами та записами в трудовій книжці, суд зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Виправлення в документах не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб,

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідачі не врахували, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до пункту 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 Порядку №637 встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Тобто підтвердження трудового стажу на підставі показів свідків можливо у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано.

Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства і встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що період роботи позивача, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від від 05.01.1981 року (з 05.01.1981 року: з 21.11.1979 по 07.01.1981; з 01.02.2004 по 10.02.2004; з 01.04.2004 по 07.04.2004; 01.05.2004 по 14.05.2004; з 01.09.2004 по 03.09.2004; з 01.10.2004 по 11.10.2004; з 01.11.2004 по 14.11.2004; 01.12.2004 по 05.12.2004; з 01.02.2005 по 11.02.2005; 01.03.2005 по 06.03.2005; з 01.04.2005 по 06.04.2005; з 01.05.2005 по 12.05.2005; з 01.07.2005 по 10.07.2005; 01.10.2005 по 07.10.2005; з 01.12.2005 по 06.12.2005; з 01.03.2006 по 01.03.2006; з 01.04.2006 по 15.04.2006; 01.11.2006 по 07.11.2006; з 01.12.2006 по 08.12.2006; 01.01.2007 по 10.01.2007; з 01.02.2007 по 03.02.2007; -1.03.2007 по 10.03.2007; 01.04.2007 по 09.04.2007; з 01.10.2007 по 07.10.2007; 01.11.2007 по 07.11.2007; з 01.11.2008 по 02.11.2008; з 01.12.2008 по 08.12.2008; з 01.01.2009 по 13.01.2009; з 01.02.2009 по 12.02.2009; з 01.03.2009 по 12.03.2009; з 01.05.2009 по 04.05.2009; 14.11.2009 по 13.11.2009; з 01.12.2009 по 10.12.2009), неправомірно не зараховані відповідачем до страхового стажу позивача, а тому суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.05.2025 року №97 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті КАС України, а отже є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язальної вимоги суд зазначає, що, обираючи спосіб захисту порушеного права, необхідно зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Частиною 2 статті 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно з трудовою книжкою серїі НОМЕР_2 від 05.01.1981 року: з 21.11.1979 по 07.01.1981; з 01.02.2004 по 10.02.2004; з 01.04.2004 по 07.04.2004; 01.05.2004 по 14.05.2004; з 01.09.2004 по 03.09.2004; з 01.10.2004 по 11.10.2004; з 01.11.2004 по 14.11.2004; 01.12.2004 по 05.12.2004; з 01.02.2005 по 11.02.2005; 01.03.2005 по 06.03.2005; з 01.04.2005 по 06.04.2005; з 01.05.2005 по 12.05.2005; з 01.07.2005 по 10.07.2005; 01.10.2005 по 07.10.2005; з 01.12.2005 по 06.12.2005; з 01.03.2006 по 01.03.2006; з 01.04.2006 по 15.04.2006; 01.11.2006 по 07.11.2006; з 01.12.2006 по 08.12.2006; 01.01.2007 по 10.01.2007; з 01.02.2007 по 03.02.2007; -1.03.2007 по 10.03.2007; 01.04.2007 по 09.04.2007; з 01.10.2007 по 07.10.2007; 01.11.2007 по 07.11.2007; з 01.11.2008 по 02.11.2008; з 01.12.2008 по 08.12.2008; з 01.01.2009 по 13.01.2009; з 01.02.2009 по 12.02.2009; з 01.03.2009 по 12.03.2009; з 01.05.2009 по 04.05.2009; 14.11.2009 по 13.11.2009; з 01.12.2009 по 10.12.2009 та повторно розглянути заяву позивача від 19.05.2025 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Разом з тим, суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88008, ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бендери, буд. 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.05.2025 року №97 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.01.1981 року: з 21.11.1979 по 07.01.1981; з 01.02.2004 по 10.02.2004; з 01.04.2004 по 07.04.2004; 01.05.2004 по 14.05.2004; з 01.09.2004 по 03.09.2004; з 01.10.2004 по 11.10.2004; з 01.11.2004 по 14.11.2004; 01.12.2004 по 05.12.2004; з 01.02.2005 по 11.02.2005; 01.03.2005 по 06.03.2005; з 01.04.2005 по 06.04.2005; з 01.05.2005 по 12.05.2005; з 01.07.2005 по 10.07.2005; 01.10.2005 по 07.10.2005; з 01.12.2005 по 06.12.2005; з 01.03.2006 по 01.03.2006; з 01.04.2006 по 15.04.2006; 01.11.2006 по 07.11.2006; з 01.12.2006 по 08.12.2006; 01.01.2007 по 10.01.2007; з 01.02.2007 по 03.02.2007; -1.03.2007 по 10.03.2007; 01.04.2007 по 09.04.2007; з 01.10.2007 по 07.10.2007; 01.11.2007 по 07.11.2007; з 01.11.2008 по 02.11.2008; з 01.12.2008 по 08.12.2008; з 01.01.2009 по 13.01.2009; з 01.02.2009 по 12.02.2009; з 01.03.2009 по 12.03.2009; з 01.05.2009 по 04.05.2009; 14.11.2009 по 13.11.2009; з 01.12.2009 по 10.12.2009, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 05.01.1981 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву з 19.05.2025 року про призначення пенсії та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бендери, буд. 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич