Справа № 440/2323/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/2323/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Довгопол М.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій, з урахуванням заяви про усунення недоліків від 07.03.2025, просив:

-визнати протиправними дії Міністерства оборони України за виплату грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 за період з 01.08.2001 року по 25 жовтня 2005 року за посадою начальник відділу матеріально технічного забезпечення (і комплектування) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України з військовим званням «полковник» з посадовим окладом у розмірі 162 грн.;

-зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 у розмірі 222 грн. за посадою начальник відділу матеріально-технічного забезпечення (і комплектування) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України з військовим званням «полковник» згідно штату №41/049-51(01) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України за період з 01.08.2001 по 25.10.2005 з урахуванням надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), премії та одноразових виплат у розмірах, встановлених згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців", Наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 № 75 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.03.2001 за № 251/54421.1, Указу Президента України від 23.02.2002 № 173 з урахуванням виплачених сум згідно архівних довідок від 10.02.2020 № 179/1/1916, від 04.10.2019 № 179/1/5085.

17.04.2025 (дата формування в системі "Електронний Суд" 16.04.2025) до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких викладено клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку із пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивач про порушене право повинен був дізнатися з грудня 2005 (після отримання заробітної плати за новою посадою), втім до адміністративного суду із зазначеним предметом спору позивач звернувся після збігу не тільки встановленого Кодексом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, але й після збігу більш ніж 18 років з дня, коли він дізнався про порушення, на його думку, його права.

Вирішуючи клопотання представника Міністерства оборони України про залишення позову без розгляду, суд виходить з такого.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У свою чергу частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізнається або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом спору у цій справі є дії Міністерства оборони України за виплату грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 за період з 01.08.2001 року по 25 жовтня 2005 року за посадою начальник відділу матеріально технічного забезпечення (і комплектування) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України з військовим званням «полковник» з посадовим окладом у розмірі 162 грн.

Суд бере до уваги, що спір щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці, тому вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, суд виходить з того, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2023 у справі №620/1201/23, правовідносини в якій є подібними до справи, що розглядається.

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України (в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, яка набрала чинності 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Суд звертає увагу на те, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 та від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

Водночас, враховуючи принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, дія частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини стосуються періоду з 01.08.2001 по 25.10.2005, тобто тоді, коли частина друга статті 233 Кодексу законів про працю України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком, строк звернення до суду із цим позовом позивачем не пропущено.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі 140/2168/23, від 18 січня 2024 року у справі № 240/5105/23.

Таким чином, підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду відсутні.

Наявність інших підстав залишення позову без розгляду відповідачем не обґрунтовано і судом не встановлено.

Отже, клопотання представника Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 240, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В. Довгопол