Справа № 200/3137/24
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №200/3137/24

адміністративне провадження №К/990/40831/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій, і

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними зменшення пенсійного забезпечення з 80 відсотків до 70 відсотків від сум грошового забезпечення та відмову ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати його пенсійне забезпечення відповідно до правил постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі ? постанова № 704);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити йому пенсійне забезпечення в розмірі 80 відсотків від сум грошового забезпечення з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (50 відсотків, 75 відсотків і 100 відсотків підвищення пенсії), починаючи з 01 січня 2018 року;

- визнати протиправними дій відповідача щодо нарахування позивачеві пенсії з урахуванням індексації згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23 березня 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», обмеживши індексацію пенсії розміром 1 500 грн;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачеві пенсійне забезпечення з урахуванням індексації за 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року та 01 березня 2024 року на основі пенсійного забезпечення у розмірі 80 відсотків від сум грошового забезпечення та без обмеження максимального розміру пенсії пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» за 01 березня 2023 рік та 01 березня 2024 рік відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за весь період прострочення, починаючи з лютого 2018 року до дня фактичної виплати заборгованості.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 27 травня 2024 року позовну заяву повернув позивачу з підстав, передбачених пунктом шостим частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), бо позивач порушив правила об`єднання позовних вимог і нема підстави для застосування правил статті 172 КАС України.

ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 27 червня 2024 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року скасував, а справу повернув до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 12 серпня 2024 року позовну заяву залишив без руху та надав строк для усунення її вад. Позивач мав зазначити докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; надати ці докази, а у разі їх відсутності у позивача - зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та подати заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог цієї ухвали позивач подав до суду заяву, в якій він просив суд поновити строк звернення до суду, оскільки він вчасно не міг дізнатися про порушення своїх прав. Про таке порушення дізнався лише з відповіді відповідача від 26 квітня 2024 року.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 08 квітня 2025 року на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовну заяву в частині вимог про перерахунок та виплату пенсійного забезпечення з урахуванням індексації до листопада 2023 року повернув позивачу.

ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції від 08 квітня 2025 року і подав апеляційну скаргу.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 27 серпня 2025 року залишив без змін ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року.

ОСОБА_1 не примирився з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції і через свого представника ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав касаційну скаргу.

Серед іншого, вважає, що оскаржену постанову суд апеляційної інстанції виніс з порушенням норм матеріального та процесуального права, вона не ґрунтуються на усіх обставинах справи, тому не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

У касаційній скарзі її автор наводить обставини, які, в його трактуванні, доводять підстави для втручання в оскаржене судове рішення (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення).

Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу [а саме про повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження].

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Правила статті 330 КАС України встановлюють форму та зміст касаційної скарги.

У пункті четвертому додатків до касаційної скарги скаржник зазначає, що долучає до скарги документ про сплату судового збору. Утім такого документа в додатках до касаційної скарги нема. Тобто, нема відомостей про сплату скаржником судового збору за подання касаційної скарги.

Отож, є обставини, які дозволяють вважати, що всупереч вимогам частини четвертої статті 330 цього КАС України касатор не додав до касаційної скарги документа про сплату судового збору або документа, який підтверджує підстави звільнення від сплати цього платежу відповідно до закону.

На підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) за подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 грн.

Частина перша статті 4 Закону № 3674 визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 4 цього Закону, якщо до суду подаються процесуальні документи, передбачені частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою становить 2 422 грн 40 коп. (3 028 * 0,8 =2 422,40).

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; призначення платежу: 101 ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _____ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

Описані обставини розкривають причини неможливості прийняття судом касаційної скарги ОСОБА_1 про перегляд судових рішень і заразом показують дії для виправлення ситуації, пов`язаної зі (не)сплатою судового збору. Зокрема, скаржник може усунути названі вище недоробки шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору або документів / доказів, які би були вагомими підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати цього платежу.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Приписи цих статей визначають, що суддя, коли встановить, що касаційна скарга подана без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Отож, з огляду на викладені вище обставини та міркування, на виконання вимог частини другої статті 332 та статті 169 КАС України касаційну скаргу треба залишити без руху і надати скаржнику строк для усунення її недоліків (вад).

За правилами частини шостої статті 332 КАС України питання про залишення касаційної скарги без руху вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. .

Касаційна скарга буде повернута скаржнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).

Керуючись статтею 330, частинами другою, шостою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Ухвала у справі № 200/3137/24 набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій