Справа № 420/11373/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/11373/25

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С. Дата і місце ухвалення: 03.09.2025р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

№122/15-32-24-04-20 від 03.01.2025р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 200 810,03 грн., з яких 160 648,02 грн. за податковим зобов`язанням та 40 162,01 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№131/15-32-24-04-20 від 03.01.2025р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 16 734,16 грн., з яких 13387,33 грн. за податковим зобов`язанням та 3346,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№140/15-32-24-04-20 від 03.01.2025р., яким до ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 340,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 03.09.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення її позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 отримала дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності в сумі 892 489,03 грн. Судом не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що у випадку погашення зобов`язання за іпотечним кредитом в іноземній валюті за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття кредитором права власності на такий предмет іпотеки, у платника податків не виникає оподатковуваний дохід як додаткове благо у вигляді анулювання (прощення) боргу. А відтак, ОСОБА_1 стверджує, що у неї відсутнє додаткове благо, передбачене п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (оподатковуваний дохід в розмірі 892 489,03 грн.), у вигляді прощення боргу, оскільки такий борг списано у зв`язку з реалізацією АТ «Укрсоцбанк» свого права на предмет іпотеки шляхом прийняття у власність предмету іпотеки.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язковою умовою покладення на платника податку обов`язку здійснення декларування доходу у вигляді додаткового блага є обов`язок кредитора повідомити боржника про прощення боргу, що не обмежується направлення кредитором на адресу боржника засобами поштового зв`язку відповідного повідомлення без фактичного вручення його адресату. Головне управління ДПС в Одеській області не надало суду доказів того, що АТ «Укрсоцбанк» направило ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення довідку про прощення (анулювання) боргу та власне самого поштового повідомлення про вручення, на підставі якого можливо було б встановити факт отримання позивачем відповідного листа від Банку.

Головне управління ДПС в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації про майновий стан та доходи. При цьому, кредитор зобов`язаний повідомити платника податку боржника шляхом направлення йому рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення платнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків за підсумками звітного періоду, у якому такий борг прощено.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 29.11.2006р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №06/95/144, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 38000,00 дол. США, зі сплатою 13% річних та порядком погашення суми основної заборгованості та процентів згідно з Графіком погашення, та кінцевим терміном повернення заборгованості 28.11.2021р.

Того ж дня, в забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту, між Банком та громадянином Сполучених Штатів ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір від 29.11.2006р., відповідно до якого останній передав банку в іпотеку нежитлові підвальні приміщення №№502, 503, 504, 505, 506, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9 кв.м.

Згідно п.1.2 Іпотечного договору вартість предмета іпотеки за згодою Сторін становить 249429,00 грн., що в еквіваленті складає 49392,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання цього Договору.

13.06.2014р. Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 7425,65 грн. та 43829,96 доларів США, що становить 510 823,14 грн. заборгованості за договором кредиту №06/95/144 від 29.11.2006р. та третейський збір у сумі 3954,25 грн.

17.10.2014р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13.06.2014р. у справі №260-14 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №06/95/144 від 29.11.2006р. у сумі 510 823,41 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3954,25 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом, та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

12.07.2017р. АТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , в якому просило у рахунок погашення боргу за договором кредиту №06/95/144 від 29.11.2006р. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові підвальні приміщення №№502, 503, 504, 505, 506, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019р. у справі №522/12679/17, яке набрало законної сили 06.05.2019р., у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на перемет іпотеки відмовлено в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

09.08.2019р. державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю., в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки, здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на нежитлові підвальні приміщення №№502, 503, 504, 505, 506, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме від 26.09.2019р.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2021р. у справі №755/26738/14-ц визнано виконавчий лист, виданий 20.11.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва ПАТ «Укрсоцбанк» згідно із ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2014р. у справі №755/26738/14-ц про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13.06.2014р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №06/95/144 від 29.11.2006р. у сумі 7 425,65 грн. та 43 829,96 доларів США, що становить 510 823,41 грн., таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з тим, що Банк у повному обсязі задовольнив свої вимоги та претензії до ОСОБА_3 , звернувши стягнення на предмет іпотеки.

На підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.10.2024р. №10056-п, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79, п.п.69.2-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у період з 20.11.2024р. по 26.11.2024р. Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. з питань сплати до бюджету належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт перевірки №52634/15-32-24-04-20 від 03.12.2024р., у висновках якого зафіксовано порушення ОСОБА_1 :

п.179.1, п.179.2 ст.179, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України в частині неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік;

п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. б п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1, п.179.7 ст.179 ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся, на суму 160 648,02 грн.;

п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. б п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1, п.179.7 ст.179, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору у сумі 13 387,33 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що відповідно до наявної податкової інформації ФОПП ОСОБА_1 протягом 2019 року отримала доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи.

Так, згідно із наявною податковою інформацією фізичною особою платником податків ОСОБА_1 у ІІІ кварталі 2019 року було отримано дохід, як додаткове благо, у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 892 489,03 гривень.

Вказаний дохід, згідно з абзацом першим п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб. Також, зазначений дохід є об`єктом оподаткування військовим збором (п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу).

Відповідно до п.176.1 ст.176 ПК України такий дохід оподатковується за загальними правилами, встановленими ПКУ для платників податку - фізичних осіб (за ставкою, визначеною п.167.1 ст.167 ПК України, 18%), які зобов`язані подати до 1 травня року (з урахуванням вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ), що настає за звітним, річну податкову декларацію про майновий стан і доходи.

Однак, ФОПП ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету податку на доходи з фізичних осіб з доходів в сумі 160 648,02 грн., отриманих у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитом), та військовий збір в сумі 13 387,33 грн. Декларацію про майновий стан та доходи за 2019 рік ОСОБА_1 не подано.

03.01.2025р., на підставі акту перевірки №52634/15-32-24-04-20 від 03.12.2024р., Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№122/15-32-24-04-20, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 200 810,03 грн., з яких 160 648,02 грн. за податковим зобов`язанням та 40 162,01 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№131/15-32-24-04-20, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 16 734,16 грн., з яких 13387,33 грн. за податковим зобов`язанням та 3346,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№140/15-32-24-04-20, яким до ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 340,00 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримала дохід, як додаткове благо, у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 892489,03 грн., з якого зобов`язана була сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Суд не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 , що списання боргу відбулося в наслідок звернення стягнення на іпотечне майно, зазначивши, що в даній справі стягнення відбулося за рахунок майна третьої особи та майнові права позивача не постраждали. При цьому, суд встановив, що довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу вих. №612 від 10.10.2019р. АТ «Укрсоцбанк» надіслало боржнику (позивачу) на його адресу поштовим відправленням.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Дохід з джерелом їх походження з України, підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено як будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об`єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, є вичерпним.

Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.179.1, п.179.7 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Таким чином, доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є додатковим благом та підлягають оподаткуванню відповідно до вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України. При цьому, платник податку зобов`язаний сплатити податок з такого доходу, у тому числі військовий збір, а також відобразити ці суми у річній податковій декларації про майновий стан і доходи, в порядку встановленому положеннями Податкового кодексу України.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з цим, сума процентів, нарахованих банком за умовами договору за користування кредитом, комісій та/або штрафних санкцій (пені) не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, комісій та/або штрафних санкцій (пені), нарахованих за користування кредитом й за прострочення виконання грошового зобов`язання, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Водночас, необхідною умовою для покладення на платника податку обов`язку здійснити декларування доходу у вигляді додаткового блага є повідомлення кредитором боржника про прощення боргу шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто.

Боржник повинен бути обізнаний про свій обов`язок щодо декларування доходу, отриманого у вигляді прощеної (анульованої) кредитором за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту) платника податку.

В протилежному випадку кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України.

В матеріалах справи міститься довідка АТ «Укрсоцбанк» від 10.10.2019р. №612 про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу, якою Банк повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» Банк 09.08.2019р. задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора Сурай Д.Ю., Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, №48222208 від 13.08.2019р.), а саме: нежитлові підвальні приміщення №№502, 503, 504, 505, 506, загальною площею 48,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходилися в іпотеці Банку відповідно до умов іпотечного договору від 29.11.2006р., посвідченого Трофімець В.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2798 та кредитного договору №06/95/144 від 29.11.2006р.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 483 000,00 грн. Таким чином, після здобуття Банком права власності на предмет іпотеки, залишок заборгованості за кредитним договором №06/95/144 від 29.11.2006р. (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 09.08.2019р. склав 3 538 537,58 грн.

Зазначено, що у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації Банком права власності на нерухомість ОСОБА_1 прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №06/95/144 від 29.11.2006р.

У відповідності до вимог ПК України до складу річного доходу за 2019 рік ОСОБА_1 включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 892 489,03 грн. Отриманий дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, які боржник, відповідно до чинного законодавства, самостійно повинна сплатити до Державного бюджету України.

Виконання АТ «Укрсоцбанк» свого обов`язку щодо надіслання довідки від 10.10.2019р. №612 на адресу ОСОБА_1 підтверджується наявним в матеріалах справи реєстром рекомендованої кореспонденції від 10.10.2019р. з відміткою АТ «Укпошта» та розрахунковим документом, виданим оператором поштового зв`язку, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Апелянт стверджує, що вона не отримувала відповідного листа АТ «Укрсоцбанк», докази щодо протилежного в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку, що вона була повідомлена Банком про прощення боргу, з чим положення пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України пов`язують виникнення у неї обов`язку сплати податку та подання декларації.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта з огляду на наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.04.2018р. №400 затверджено Узагальнюючу податкову консультацію щодо належного повідомлення боржника - фізичної особи про анулювання (прощення) боргу, де зазначено, що умовою покладання на боржника обов`язку щодо сплати податку із доходу, отриманого в результаті анулювання (прощення) боргу, є включення кредитором суми такого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та повідомлення кредитором боржника про анульований (прощений) борг одним з трьох способів:

а) направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення;

б) укладення відповідного договору;

в) надання повідомлення боржнику під підпис особисто.

При цьому, Кодексом не встановлено обмежень щодо строків, в які кредитор повинен повідомити боржника про анулювання (прощення) боргу.

Підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу містить вимогу щодо направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Такий рекомендований лист направляється на адресу фактичного проживання боржника або адресу його реєстрації, зазначену у договорі.

У випадку, якщо боржник повідомив кредитора про зміну такої адреси, лист спрямовується на останню адресу фактичного проживання або реєстрації, про яку боржник повідомив кредитора.

Кодекс не містить вимоги щодо відслідковування кредитором чи доведення кредитором факту отримання листа боржником або його представником або вимоги щодо наявності у кредитора повідомлення про вручення листа боржникові з підписом такого боржника чи його представника або з відміткою про невручення.

Таким чином, достатнім підтвердженням належного повідомлення боржника у цьому випадку може виступати відповідний документ, що підтверджує факт направлення повідомлення, у тому числі розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий оператором поштового зв`язку, який внесений до єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а у разі відправляння згрупованих поштових відправлень - розрахунковий документ та копія списку відправлень.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що кредитор її не повідомив про прощення (анулювання) боргу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звільняється від виконання обов`язку, передбаченого пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України.

Апелянт стверджує, що у випадку погашення зобов`язання за іпотечним кредитом в іноземній валюті за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття кредитором права власності на такий предмет іпотеки, у платника податків не виникає оподатковуваний дохід як додаткове благо у вигляді анулювання (прощення) боргу.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки, як слідує зі змісту довідки АТ «Укрсоцбанк» від 10.10.2019р. №612 про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу, за рахунок предмета іпотеки банк погасив заборгованість на суму 483 000,00 грн. Залишок заборгованості за кредитним договором №06/95/144 від 29.11.2006р. (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 09.08.2019р. склав 3 538 537,58 грн., з яких 892 489,03 грн. основна сума боргу, яка була прощена (анульована) банком за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, та яка є додатковим благом та має бути включена до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2025р. №122/15-32-24-04-20, №131/15-32-24-04-20 і №140/15-32-24-04-20 та відсутність підстав для їх скасування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення скарги позивача колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук