Справа № 440/14530/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 жовтня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/14530/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бевза В.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 від 18.03.2025, відповідно до якого матрос ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з місця виконання бойового завданняпоблизу АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошове забезпечення матроса ОСОБА_2 його матері ОСОБА_1 в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016, за період з 18.03.2025 по день проголошення рішення суду та в подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016.

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд установив, що цей спір стосується визнання протиправним та скасувати наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 від 18.03.2025, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошове забезпечення матроса ОСОБА_2 його матері ОСОБА_1 в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016, за період з 18.03.2025.

Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Щодо даного спору, то судом встановлено, що позивачем об`єднані позовні вимоги, для яких встановлений різний строк звернення до суду.

Щодо оскарження наказу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - це, зокрема, військова служба.

Отже, для даного спору строк звернення до суду складає 1 місяць з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, оскаржуваний наказ Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 прийнятий 18.03.2025. Отже, строк звернення до суду з даним позовом минув 20.04.2025, в той час як позивач звернулась до суду 22.10.2025, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 зазначила, що запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач отримувала щомісячно грошове забезпечення свого сина щомісячно, проте доказів того, що позивач отримувала грошове забезпечення свого сина не надані.

Позивач не долучила до позовної заяви докази останнього нарахування грошового забезпечення її сина та не зазначила, чому не звернулась до військової частини щодо факту припинення виплати та нарахування грошового забезпечення їїї сина.

Також до позовної заяви не додані докази про дату, коли позивач дізналась про зникнення свого сина безвісти чи вдомості про самовільне залишення військової частини.

Щодо невиплати грошового забезпечення сина позивачу.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом з тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)..

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22.

Відповідно до пунктом 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Відповідно до постанови cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 за позовом ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦЯ про перерахунок грошового забезпечення здійснений правовий висновок у даній категорії справ:

"76. Проте період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

79. Водночас слід наголосити, що визначення моменту вручення грошового атестата як початку перебігу строку у цій справі відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності."

Таким чином, для правовідносин у цій справі із 19.07.2022 (включно) застосовується строк позовної давності три місяці.

Позивач не надав доказів того, що позивач отримувала грошове забезпечення свого сина, або докази звернення до відповідача про виплату їй грошового забезпечення її сина.

Також позивач не надала докази, з якої дати позивач дізналась про зникнення свого сина безвісти відсутнім.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вказані у позовній заяві підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються судом неповажними, отже, позивачу необхідно вказати інші підстави для поновлення строку.

Для виплати позивачу грошового забезпечення строк 3 місяці, тобото строк звернення до суду із 19.06.2025, а для оскарження наказу із 20.04.2025.

З огляду на викладене, у заяві про поновлення строку позивачу необхідно зазначити, який процесуальний строк позивач просить поновити, відповідно до кожної вимоги предмета позову.

Щодо надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . Проте, до позовної заяви не доданий витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян із відповідними відомостями про народження сина.

Щодо зазначення підстав позову.

Пунктом 4, 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються:

-зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

-у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивачу необхідно уточнити підстави позову - проходження військової служби сином позивача чи виплату грошового забезпечення сина позвачу, які будуть пов`язані із предметом позову.

Так, позивачу необхідно уточнити, яким чином порушені права позивачки оскаржуваним наказом - докази того, що позивач зверталась до відповідача про виплату їй грошового забезпечення чи докази виплати їй грошового забезпечення сина, які припинені.

До позовної заяви долучені відповідь на заяву та відповіді на скарги, проте скарги та заяви із доказами вручення не надані суду:

адвокатський запит від 16.09.2025 до ТУ ДБР у м. Полтава;

адвокатський запит від 16.09.2025 до ВЧ НОМЕР_1 ;

скарга адвоката до ВЧ НОМЕР_2 (вх. №24/2701 від 03.10.2025);

заява позивача до ВЧ НОМЕР_3 , на яку надана відповідь листом від 13.10.2025 №25/21634;

скарга адвоката до ВЧ (вх. 24/26011 від 27.09.2025);

докази повідомлення позивача про зникнення безвісти її сина чи самовільного залишення військової частини,

разом із доказами надіслання та отримання.

Щодо судового збору.

Після усунення недоліків позову, суд зможе перейти до процесуального питання - визначення розміру судового збору для цього спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення її недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з 20.04.2025 для оскарження наказу, із 19.06.2025 щодо грошового забезпечення, разом із доказами, відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали суду;

- витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження того, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 ;

- уточненої позовної заяви із зазначенням того, яке право порушене позивача оскаржуваним наказом та невиплатою грошового забезпечення разом із відповідними доказами, згідно із мотивувальної частини цієї ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, які подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя В.І. Бевза