Справа № 240/17588/24
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17588/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

27 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 серпня 2024 року №UA24 та №UA25.

16 грудня 2024 Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у 2019 році за митною декларацією від 17 липня 2019 року № UА101070/2019/041462 в митному режимі імпорту відповідно до опису, наведеного в графі 31 МД, задекларовано "Легковий автомобіль марки Hyundai; модель - ІХ35; номер кузова НОМЕР_1 ; призначення - для перевезення пасажирів на дорогах загального користування; двигун н/в, тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1685 см3; тип кузова - універсал; колісна формула - 4х2; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік виготовлення - 2014; дата першої реєстрації - 01 липня 2014 року; країна виробництва Чехія (CZ)".

Митна вартість заявлена декларантом із застосуванням шостого методу визначення митної вартості (резервний) (графа 12 МД) - 264 152,65 грн та здійснено нарахування митних платежів: мито на транспортні засоби у розмірі 26 415,27 грн; акцизний податок із ввезених на митну територію України транспортних засобів у розмірі 14 673,31 грн; податок на додану вартість у розмірі 61 048,25 грн.

Також, за митною декларацією від 25 липня 2019 року № UA101070/2019/043182 в митному режимі імпорту відповідно до опису, наведеного в графі 31 МД, задекларовано "Легковий автомобіль марки Mercedes-Benz; модель - C220d; колір - білий; номер кузова НОМЕР_2 ; кількість місць - 5; призначення - для перевезення пасажирів на дорогах загального користування; двигун н/в, тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2143 см3; що був у використанні; тип кузова - седан; колісна формула - 4х2; календарний рік виготовлення - 2016; модельний рік виготовлення - 2016; дата першої реєстрації - 20 червня 2016 року; країна виробництва Німеччина (DE)".

Митна вартість заявлена декларантом із застосуванням шостого методу визначення митної вартості (резервний) (графа 12 МД) - 507 417,50 грн та здійснено нарахування митних платежів: мито на транспортні засоби у розмірі 50 741,75 грн; акцизний податок із ввезених на митну територію України транспортних засобів у розмірі 9 137,27 грн; податок на додану вартість у розмірі 113 459,30 грн.

Так, 12 липня 2024 року Житомирською митницею проведено документальну невиїзну перевірку дотримання платником податків ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товарів за результатами аналізу електронних копій митних декларацій від 17 липня 2019 року № UА101070/2019/041462, від 25 липня 2019 року № UA101070/2019/043182, за результатом якої складено акт від 25 липня 2024 року № 5/24/7.19-1-19-01/.

У ході проведеної перевірки встановлено порушення:

-п. 1 ст. 257 МК України, пп. 215.3.5-1 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті акцизного податку на загальну суму 8 236,96 грн;

- п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 1 647,39 грн.

За висновками контролюючого органу декларантом у митних деклараціях зазначено неправильні відомості щодо календарного року виготовлення транспортних засобів.

Крім того, листом Управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби від 28 травня 2021 року № 7.8-20-31/2248 передані управлінню митного аудиту матеріали про виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено. Зокрема, відомості щодо календарного року реєстрації транспортного засобу Нyundai, модель ІX35; номер кузова НОМЕР_1 , зазначені у митній декларації від 17 липня 2019 року № UA101070/2019/041462 (2014 рік), не відповідають відомостям щодо календарного року реєстрації транспортного засобу, які містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 01 серпня 2018 року № НОМЕР_3 , в графі "D.20. Тіllverkningsar-mаnаd" зазначено "2013-08" (рік виготовлення 2013, місяць - 08), тобто у декларанта на час митного оформлення були наявні товаросупровідні документи, в яких зазначені відомості про фактичний календарний рік виготовлення транспортного засобу.

Також, листом Управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби від 01 березня 2021 року № 7.8-20-31/1121 передані управлінню митного аудиту матеріали про виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено. Зокрема, відомості щодо календарного року реєстрації транспортного засобу Mercedes-Benz; модель - C220d; номер кузова НОМЕР_2 , зазначені у митній декларації від 25 липня 2019 року № UA101070/2019/043182 (2016 рік), не відповідають відомостям щодо календарного року реєстрації транспортного засобу, які містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 18 липня 2019 року № НОМЕР_4 , в графі "D.20. Тіllverkningsar-mаnаd" зазначено "2015-12" (рік виготовлення 2015, місяць - 12), тобто у декларанта на час митного оформлення були наявні товаросупровідні документи, в яких зазначені відомості про фактичний календарний рік виготовлення транспортного засобу.

26 липня 2024 року Житомирською митницею направлено позивачу для ознайомлення та підписання акт від 25 липня 2024 рок № 5/24/7.19-1-19-01/, примірник якого підписаний 08 серпня 2024 року повернуто ОСОБА_1 із зазначенням пояснень з зауваженнями щодо встановленого порушення.

При цьому, заперечення до акта перевірки відповідно до частини восьмої статті 354 МК України до Житомирської митниці платником не подавались.

За таких обставин, 22 серпня 2024 року Житомирською митницею скеровано платнику податкові повідомлення-рішення (з розрахунками): від 21 серпня 2024 року № UA24 за платежем "Акцизний податок на транспортні засоби (крім мотоциклів і велосипедів)" на суму 9 060,65 грн, з яких: 8 236,95 грн - за податковим та/або іншим зобов`язаннями та 823,69 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); та № UA25 за платежем "Податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів" на суму 1 812,13 грн, з яких: 1 647,39 грн - за податковим та/або іншим зобов`язаннями та 164,74 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 248 Митного кодексу України (МК України) встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Згідно ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; в) суми митних платежів.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 336 МК України визначено, що митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 345 МК України визначено документальну перевірку - як сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

При цьому, ст. 102 ПК України визначено строки давності та їх застосування, відповідно до абзацу 1 пункту 102.1 якої контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом з тим, 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-IX "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктами 52-1, 52-5.

Зокрема, пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а також на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

23 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 16 січня 2020 року № 466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", згідно з яким пункт 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом третім такого змісту: "Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України".

Водночас, згідно з пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.

Отже, мораторій щодо проведення перевірок, встановлений підпунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України, з 23 травня 2020 року не розповсюджувався на перевірки, що проводились митними органами.

Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та триває по теперішній час.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України, який набрав чинності 17 березня 2022 року, зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану (пункт 2 розділу ІІ).

Водночас, Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", який набув чинності з 05 квітня 2022 року, розділ ХХІ "Прикінцеві та перехідні положення" МК України доповнено пунктом 9-12, згідно з підпунктом 1 якого було передбачено, що, тимчасово, на період до припинення чи скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, зокрема документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

На час проведення документальної перевірки позивача, згідно з цією ж нормою (у редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3345-IX; із змінами, внесеними згідно із Законами від 21 листопада 2023 року № 3475-IX та від 20 березня 2024 року № 3613-IX), тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (крім випадків, передбачених підпунктами 1 і 2 цього пункту) документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються до 01 травня 2024 року, акти (довідки) про результати документальних перевірок, зустрічних звірок, заперечення до актів перевірок та податкові повідомлення-рішення не надсилаються (не вручаються). З 01 травня 2024 року поновлюються на невикористаний строк документальні перевірки, зустрічні звірки, розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім документальних перевірок, зустрічних звірок, на які пунктом 9-34 цього розділу встановлено мораторій.

Тобто, з 01 травня 2024 року поновлено повноваження митних органів на проведення документальних перевірок, з урахуванням невикористаного строку, що кореспондується з нормою підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПК України, за якою відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючому органу згідно з законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

Таким чином, у зв`язку з запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зокрема, у період з 18 березня 2020 року по 22 травня 2020 року, а у подальшому у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, зокрема, протягом періоду з 17 березня 2022 року по 30 квітня 2024 року перебіг строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, зупинявся.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з дня подання першої митної декларації (17 липня 2019 року) по день винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень (21 серпня 2024 рок) минуло 1863 календарних днів. При цьому, у цей строк не враховується час законодавчого зупинення строків давності у період з 18 березня 2020 року по 22 травня 2020 рок (66 календарних днів) та з 17 березня 2022 року по 30 квітня 2024 року (776 календарних днів).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що невиїзну перевірку проведено у межах 1095-денного строку (1863 - 66 - 776 = 1021), що доводить відсутність порушень з боку відповідача у цій частині та спростовує доводи апелянта про недотримання відповідачем строків проведення такої перевірки, визначених 102 ПК України.

Стосовно виявлених у ході проведеної перевірки порушень позивачем митних правил та заниження акцизного податку та податку на додану вартість, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 218.1 статті 218 ПК України суми податку з товарів (продукції), які ввозяться на митну територію України, що підлягають сплаті, визначаються платниками податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку.

Підпунктом 213.1.3 п. 213.1 ст. 213 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України.

Відповідно до п. 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, у тому числі, автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів.

Підпунктом 215.3.5-1 пункту 215.3-1 статті 215 ПК України встановлено, що податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками, а саме: автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД: ставка податку (Ставка) для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік, де Ставка базова - ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу: зокрема, з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів до 3000 куб. сантиметрів (включно) - 50,0; К двигун - коефіцієнт, що визначається діленням об`єму циліндрів двигуна внутрішнього згоряння відповідного транспортного засобу в куб. сантиметрах на 1000 куб. сантиметрів; К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).

Отже, при розрахунку митних платежів урахуванню підлягає календарний рік виготовлення транспортного засобу.

Пунктом 190.1 статті 190 розділу ПК України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Відповідно до абзацу "а" пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Підпунктом 54.3.6 п. 54.3 статті 54 ПК України обумовлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Оскільки, як вже зазначалось, акцизний податок розраховується за формулою, складовою якої є коефіцієнт року виробництва відповідного транспортного засобу, визначення року виробництва транспортного засобу впливає на розмір акцизного податку, та згідно з пунктом 190.1 статті 190 ПК України також і на розмір податку на додану вартість, що підлягає сплаті з товарів, ввезених на митну територію України, виходячи з митної вартості включаючи суму акцизного податку.

Із матеріалів справи встановлено, що при митному оформленні транспортних засобів декларантом:

-рік виробництва легкового автомобіля Нyundai, номер кузова НОМЕР_1 у митній декларації від 17 липня 2019 року № UA101070/2019/041462 зазначено як "2014", однак у графі "D.20. Tillverkningsеr-mеnad" свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01 серпня 2018 року № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль зазначено рік та місяць виробництва "2013-08", тобто рік виготовлення 2013, місяць - 08;

- рік виробництва легкового автомобіля Mercedes-Benz, номер кузова НОМЕР_2 у митній декларації від 25 липня 2019 року № UA101070/2019/043182 зазначено як "2016", однак у графі "D.20. Tillverkningsеr-mеnad" свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18 липня 2019 року № НОМЕР_4 на вказаний автомобіль зазначено рік та місяць виробництва "2015-12", тобто рік виготовлення 2015, місяць - 12.

Вказані свідоцтва про реєстрацію самостійно подавалися декларантом при митному оформленні автомобілів, що підтверджено митними деклараціями, зокрема, у митній декларації від 17 липня 2019 року № UA101070/2019/041462 у доповненні до графи 44, код 2800; та у митній декларації від 25 липня 2019 року № UA101070/2019/043182 у графі 44, код 7017.

Однак, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що транспортні засоби Нyundai (модель ІX35) вироблено у 2014 році, а Mercedes-Benz (модель C220d) - у 2016 році.

Вказане вище спростовує твердження апелянта про те, що митним органом безпідставно надано перевагу листам Управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби від 01 березня 2021 року № 7.8-20-31/1121 та від 28 травня 2021 року № 7.8-20-31/2248, оскільки викладена інформація щодо невідповідності задекларованого року випуску транспортних засобів відповідає даним відповідних свідоцтв про реєстрацію автомобілів, які були у розпорядженні позивача й додані декларантом до митних декларацій.

Відтак, при здійсненні декларування товару було надано недостовірну інформацію про рік виробництва транспортних засобів, що призвело до заниження сплачених митних платежів та, як наслідок, до виникнення обґрунтованих податкових зобов`язань у зв`язку з несплатою (неповною сплатою) акцизного податку та податку на додану вартість.

Відповідно до п. 123.1 статті 123 ПК України встановлено санкцію у формі штрафу за вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання у розмірі 10 % суми визначеного податкового зобов`язання. Причому за нормою пункту 109.3 статті 109 ПК України притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення згідно з пунктом 123.1 статті 123 ПК України не передбачає необхідною умовою встановлення контролюючим органом вини особи.

Так, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 оскаржувані рішення оформлені за формою "Р" згідно з пунктом 2 розділу II (додаток 3) та містять, зокрема, виклад порушень, які стали підставою для їх винесення, а саме:

-у податковому повідомленні-рішенні від 21 серпня 2024 року № UA24 зазначено, що на підставі акта перевірки від 25 липня 2024 року № 5/24/7.19-1-19-01/ встановлено порушення вимог пункту 1 статті 257, пункту 1 статті 295 МК України та підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 розділу V ПК України;

- у податковому повідомленні-рішенні від 21 серпня 2024 року № UA25 вказано, що на підставі акта перевірки від 25 липня 2024 року № 5/24/7.19-1-19-01/ встановлено порушення вимог пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 розділу V ПК України.

Аналіз форми та змісту оскаржуваних рішень свідчить про дотримання контролюючим органом формальних вимог щодо оформлення спірних податкових рішень, чим спростовано доводи апелянта.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 278/260/21 та Солом`янського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року у справі № 760/2122/21, з огляду на таке.

Посилаючись на судові рішення у справах про притягнення до адміністративної відповідальності обставинами преюдиційного характеру позивач вважає те, що судами встановлено правильними відомості щодо року виробництва транспортного засобу: автомобіля марки Mercedes-Benz; модель - C220d; колір - білий; номер кузова НОМЕР_2 .

Однак, предметом розгляду у справі № 278/260/21 була постанова Київської митниці Держмитслужби України від 14 січня 2021 року за № 1280-1294/10000/20 у справах про порушення митних правил про притягнення ОСОБА_2 (декларант за митною декларацією від 25 липня 2019 року № UA101070/2019/043182) до відповідальності за статтею 485 МК України.

Так, у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року судом встановлено, що позивач не вчиняв жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони правопорушення. Суд визнав необґрунтованими доводи митного органу щодо існування невідповідності між документами, поданими позивачем митному органу та документами, наданим митним органом іноземної держави, оскільки така невідповідність, без належних доказів умисного подання позивачем недостовірних документів та відомостей не може бути підставою для прийняття рішення щодо визнання особи винною у вчиненні порушення митних правил. При цьому судом враховано те, що листи компаній-дилерів були відсутні на час здійснення митного оформлення вказаних автомобілів й подані без офіційного перекладу на українську мову.

У справі № 760/2122/21 предметом розгляду був матеріал з протоколом про порушення митних правил від 13 листопада 2020 року № 1758/10000/20, складений відносно ОСОБА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України. За результатом судового розгляду суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил, що слугувало підставою для закрити провадження у справі №760/2122/21 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вказані судові рішення ухвалені у справах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за відсутності умислу на вчинення такого правопорушення, тому не є преюдиційними в контексті розгляду цієї справи. При цьому, у справі, що розглядається, виникнення податкових зобов`язань у зв`язку з несплатою (неповною сплатою) акцизного податку та податку на додану вартість залежать не від умислу чи необережності, а від факту заниження відповідних платежів внаслідок недостовірного декларування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.