Справа № 640/14611/20
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа № 640/14611/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства обмеженою відповідальністю "ДКЛ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКЛ" (далі - позивач) звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.03.2020.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що посадовою особою відповідача у період з 28.01.2020 по 03.02.2020 проведено позапланову документальну невиїзну перевірку діяльності позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні показників декларації з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Астіком» за січень 2018 року, за результатами чого складено акт №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020, в якому зазначено про виявлені порушення вимог законодавства, що призвело до безпідставного завищення від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту у сумі 29290,00 грн, по проведенню господарської операції із ТОВ «Астіком» (послуги з розробки технічної документації та паспорту), яка на думку податкового органу, містить ознаки фіктивності з огляду на відсутність належних доказів на підтвердження реального постачання послуг від ТОВ «Астіком». Також у акті зазначено про ненадання позивачем на вимогу податкового органу документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Таким чином, на підставі акту перевірки №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020 відносно позивача прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 16.03.2020.

Позивач не погоджується із висновками податкового органу, виявленими у ході перевірки, та, відповідно, із винесеним податковим повідомленням-рішенням № від 16.03.2020, оскільки копію наказу та повідомлення про проведення перевірки позивач отримав 28.01.2020 о 17:32, тобто в день початку перевірки, а не до початку її проведення, у зв`язку із чим, вважає, що у податкового органу не виникало права на проведення перевірки, адже податковий орган не повідомив платника податків до початку проведення перевірки про її проведення, що на його думку, є порушенням вимог податкового законодавства. Відтак, на думку позивача, у нього не виникало обов`язку надавати посадовій особі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Представником позивача зазначено, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні послуг та робіт сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання послуг, які відображені у податкових деклараціях в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності, що і було зроблено позивачем на підставі договору про виконання робіт №АСК1217 від 08.12.2017, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0129 від 29.01.2018, податкової накладної №50 від 29.01.2018, платіжних доручень №6074 від 16.02.2018 та №6144 від 20.03.2018 та наявних результатів робіт у вигляді розроблених проектів документації, яка використовується позивачем у подальшій господарській діяльності. За таких обставин позивач вважає, що вказані документи належним чином підтверджують отримання послуг з розробки технічної документації та паспорту від ТОВ «Астіком» та реальність проведення такої господарської операції.

Крім того, у позовній заяві також вказано, що позивач не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентом ТОВ «Астіком», ні за недостовірність відомостей про нього, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, за умови необізнаності щодо неї. При цьому, представник позивача наголошував, що співпраця із ТОВ «Астіком» відбувалася на підставі комерційних пропозицій, а позивач здійснював перевірку контрагента, використовуючи дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Реєстру платників податку на додану вартість, Єдиного державного реєстру судових рішень та інформацію на сайті Державної податкової служби України, за результатами чого жодних компрометуючих даних відносно ТОВ «Астіком» виявлено не було.

З огляду на викладене, позивач вважає безпідставними висновки податкового органу щодо безпідставного завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у сумі 29290,00 грн, по проведенню господарської операції із ТОВ «Астіком», а тому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.03.2020.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечував проти його задоволення, оскільки за результатами проведеної документальної невиїзної позапланової перевірки посадовою особою складено акт №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020, в якому зазначено про виявлені порушення вимог законодавства в частині безпідставного завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у сумі 29290,00 грн, по проведенню господарської операції із ТОВ «Астіком» (послуги з розробки технічної документації та паспорту), з огляду на її фіктивність, адже позивач провів господарську операцію з постачальником-контрагентом шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цим контрагентом. В ході проведення перевірки встановлено, що контрагент позивача - ТОВ «Астіком» зареєстроване на підставну особу (на підтвердження надано копію протоколу допиту свідка ОСОБА_1 , який займав посаду директора ТОВ «Астіком»), яка не мала відношення до діяльності підприємства та не здійснювала фактичної господарської діяльності (дій) та будь-яких операцій від імені товариства.

Таким чином, відповідач вважає, що вказане вище належним чином спростовує доводи позивача щодо реального виконання на його користь спірних операцій ТОВ «Астіком», внаслідок чого сформовано спірну суму податкового кредиту у розмірі 29290,00 грн та доводи щодо юридичної значимості первинних документів.

3. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві, а також вкотре наголошував на помилковості висновків податкового органу щодо фіктивності проведення господарської операції з контрагентом ТОВ «Астіком».

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2. На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-ІХ та відповідно Порядку передачі судових справ нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 до Чернівецького окружного адміністративного суду скерована дана адміністративна справа.

3. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.03.2025, адміністративну справу передано на розгляд головуючому судді Боднарюку О.В.

4. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято до свого провадження адміністративну справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

5. Ухвалою суду від відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідка.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКЛ" перебуває на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість.

2. Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено наказ від 23.01.2020 №626 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "ДКЛ"», яким наказано провести перевірку з 28.01.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести з метою дотримання вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Астіком» за січень 2018 року показників декларації з податку на додану вартість в Головному управлінні ДПС у м. Києві.

3. На підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 №626 посадовою особою з 28.01.2020 по 03.02.2020 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ДКЛ», за результатами чого складено акт №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020, в якому зазначено, що в ході проведення перевірки не встановлено отримання господарських операцій з постачання послуг від ТОВ «Астіком» за період з 01.01.2018-31.01.2018, внаслідок чого ТОВ «ДКЛ» порушено вимоги податкового законодавства, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 29290,00 грн за січень 2018 року. Також у акті зазначено, що ТОВ «ДКЛ» не надано до перевірки документів, що підтверджують надання послуг, про що складено акт ненадання первинних документів до перевірки №101/26-15-05-07-02 від 03.02.2020.

4. 25.02.2020 ТОВ «ДКЛ» направило на адресу Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на акт перевірки №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020, до яких долучалися документи на підтвердження реальності проведення господарської операції з ТОВ «Астіком», а саме: договір про виконання робіт №АСК1217 від 08.12.2017, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0129 від 29.01.2018, податкова накладна №50 від 29.01.2018, платіжні доручення №6074 від 16.02.2018 та №6144 від 20.03.2018.

5. Головне управління ДПС у м. Києві листом від 11.03.2020 №45332/10/26-15-05-07-02-15 розглянуло подані ТОВ «ДКЛ» заперечення, за результатами чого, із врахуванням наданих документів на підтвердження реальності проведення господарської операції з ТОВ «Астіком», висновки перевірки викладено у наступній редакції: перевіркою встановлено порушення вимог податкового законодавства ТОВ «ДКЛ», що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 29290,00 грн за січень 2018 року.

6. 16.03.2020 на підставі акту перевірки №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020 Головним управлінням ДПС у м. Києві відносно ТОВ «ДКЛ» винесено податкове повідомлення-рішення № на суму завищення від`ємного значення, яку зараховано до складу податкового кредиту, у розмірі 29290,00 грн.

7. 10.04.2020 ТОВ «ДКЛ» подавно скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 16.03.2020 до ДПС України, за результатами чого прийнято рішення про результати розгляду скарги від 22.05.2020, яким податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 16.03.2020 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

8. Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2020 №, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пункт 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

2. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах, зокрема, повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

В свою чергу, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового обліку настають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власної господарської діяльності платника податку, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - властивостей придбаних товарів (послуг), умов перевезення, зберігання тощо.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи з урахуванням специфіки предмету та умов укладених правочинів.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суму прибутку чи податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.12.2023 № 540/4247/21.

3. Надаючи оцінку наведеним доводам та аргументам сторін, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКЛ" перебуває на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість.

На підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 №626 посадовою особою з 28.01.2020 по 03.02.2020 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ДКЛ», за результатами чого складено акт №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020, в якому зазначено, що в ході проведення перевірки не встановлено отримання господарських операцій з постачання послуг від ТОВ «Астіком» за період з 01.01.2018-31.01.2018, внаслідок чого ТОВ «ДКЛ» порушено вимог податкового законодавства, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 29290,00 грн за січень 2018 року.

Зважаючи на виявлені порушення під час перевірки, Головним управлінням ДПС у м. Києві відносно ТОВ «ДКЛ» винесено податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020 № на суму завищення від`ємного значення, яку зараховано до складу податкового кредиту, у розмірі 29290,00 грн.

4. Обґрунтовуючи безпідставність результатів проведеної перевірки і, як наслідок, протиправність прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, представником позивача зазначалося, що податковим органом порушено процедуру проведення перевірки в частині своєчасного повідомлення платника податків до початку її проведення, оскільки наказ та повідомлення про проведення перевірки позивач отримав 27.01.2020 о 17:32 год в день проведення перевірки. Таким чином, враховуючи недотримання податковим органом порядку повідомлення платника податків про проведення перевірки, представник позивача вважає, що результати такої перевірки та рішення, прийняті за результатами її проведення, є протиправними, а у позивача не було обов`язку надавати на запит посадовій особі контролюючого органу документи, пов`язані із предметом перевірки.

Суд зазначає, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункт 78.4 статті 78 ПК України).

Згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацами 3-4 пункту 42.4 статті 42 ПК України датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

З наведеного слідує, що документальна позапланова перевірка платника податків проводиться у випадку його повідомлення до початку її проведення.

5. Матеріалами справи підтверджується та фактично визнається позивачем, що наказ про проведення перевірки та повідомлення він отримав у день проведення перевірки (28.01.2020 о 17:32), а відтак під час проведення перевірки (з 28.01.2020 03.02.2020) позивач був проінформований про початок її проведення та мав можливість надати контролюючому органу документи, пов`язані із предметом перевірки, чого безпосередньо під час перевірки зроблено не було.

Разом з тим, враховуючи приписи пункту 44.6 статті 46 ПК України після отримання акту про результати перевірки та до моменту прийняття рішення за результатами перевірки, позивач надав позивачу документи (договір про виконання робіт №АСК1217 від 08.12.2017, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0129 від 29.01.2018, податкова накладна №50 від 29.01.2018, платіжні доручення №6074 від 16.02.2018 та №6144 від 20.03.2018) на підтвердження реальності проведення господарської операції з ТОВ «Астіком» по наданню послуг з розробки технічної документації та паспорту, а отже позивач скористався своїм право на подання контролюючому органу документів, які пов`язані із предметом перевірки, які були взяті до уваги податковим органом під час прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, отримання позивачем наказу та повідомлення про проведення перевірки у день її проведення вказує на вжиття контролюючим органом належних заходів з метою своєчасного повідомлення платника податків про початок перевірки з метою дотримання вимог статті 78 ПК України.

Таким чином, враховуючи обізнаність позивача про проведення перевірки із самого початку її проведення (хоч і в день проведення, а не до початку), а також зважаючи на надання контролюючому органу документів, пов`язаних із предметом перевірки (тобто позивач скористався правом надати документи на підтвердження реальності проведення господарської операції), суд приходить до висновку, що виключно факт неповідомлення позивача про проведення перевірки до початку її проведення, не може слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання протиправними результатів перевірки в цілому і, як наслідок, податкових рішень, прийнятих за результатами проведення такої перевірки.

Іншими словами, позивачу було достеменно відомо про початок перевірки і в подальшому він скористався правом подати документи про підтвердження реальності проведення господарської операції з ТОВ «Астіком», що і становило предмет перевірки, а тому суд відхиляє зазначені вище доводи позовної заяви.

6. Поряд з цим, суд погоджується з доводами представника позивача, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг).

Однак, у разі встановлення під час судового розгляду обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

7. Як зазначалося представником позивача у позовній заяві, співпраця позивача із ТОВ «Астіком» відбувалася на підставі комерційних пропозицій, а позивач здійснював перевірку контрагента, використовуючи дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Реєстру платників податку на додану вартість, Єдиного державного реєстру судових рішень та інформацію на сайті Державної податкової служби України, за результатами чого жодних компрометуючих даних відносно ТОВ «Астіком» виявлено не було.

Проте, в ході судового розгляду справи судом досліджено інформацію відносно ТОВ «Астіком» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якої зареєстрованими видами економічної діяльності ТОВ «Астіком» є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.31 агентства нерухомості; 69.10 діяльність у сфері права; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Таким чином, проаналізувавши зареєстровані види економічної діяльності ТОВ «Астіком» суд відхиляє аргументи позивача стосовно контрагента, в частині можливості реального надання послуг ТОВ «Астіком», а саме надання послуги з технічної документації та паспорту (фактична розробка програмного забезпечення), оскільки такий вид діяльності не підпадає під жоден зареєстрований вид економічної діяльності ТОВ «Астіком».

Отже, на переконання суду, під час укладання договірних зобов`язань із ТОВ «Астіком» по розробці програмного забезпечення позивач дійсно діяв без належної обачності та обережності при виборі контрагента, який за своєю суттю не міг надавати відповідні послуги, згідно офіційно зареєстрованих видів економічної діяльності, що в свою чергу, дійсно ставить під сумнів реальність та можливість проведення такої господарської операції.

8. Як зазначалось вище, в матеріалах справи містяться документи, якими позивач підтверджує реальність проведення господарської операції з ТОВ «Астіком», а саме: договір про виконання робіт №АСК1217 від 08.12.2017, специфікація №1 від 08.12.2020, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0129 від 29.01.2018, податкова накладні №50 від 29.01.2018, платіжні доручення №6074 від 16.02.2018 та №6144 від 20.03.2018, інструкція оператора з користування інтерфейсом (панелі ТР1500 COMFORT). Від імені ТОВ «Астіком» всі документи підписувалися директором Собковичем А.І.

Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0129 від 29.01.2018 послуги по розробці програмного забезпечення включали наступні етапи: робота з розробки інструкції з експлуатації; робота з розробки та підготовки електричного проекту на систему; робота з розробки технічної документації та паспортів; робота з розробки та підготовки протоколів FAT, SAT; робота з перевірки, налагодження обладнання.

З наведеного слідує, що процедура надання послуг з технічної документації та паспорту включала в себе значну кількість етапів, що передбачає вчинення певної кількості дій представниками ТОВ «Астіком» в ході надання відповідних послуг.

За таких обставин, суд вважає слушними доводи відповідача в частині того, що за інформацією податкового органу ТОВ «Астіком» не звітувало про наявність працюючих на підприємстві, про наявність виробничих потужностей, про наявність орендованих чи власних приміщень, що в свою чергу також ставить під сумнів реальність проведення господарської операції, оскільки такий вид діяльності безумовно надаватись не міг.

При цьому, позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт взаємодії з ТОВ «Астіком» під час певного етапу надання послуг.

Поряд з цим, слід звернути увагу і на короткостроковість надання послуг, оскільки договір укладено лише 08.12.2017, а послуги 29.01.2018 вже були фактично надані, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0129, що також ставить під сумнів факт реального надання послуг у такий короткий строк з огляду на багатоетапність самої процедури розробки програмного забезпечення.

9. Окрім зазначеного, суд вважає за необхідне зауважити, що згідно показів директора ТОВ "АСТІКОМ" ОСОБА_1 , відібраних протоколом допиту свідка від 15.02.2018 старшим оперуповноваженим з ОВС ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області капітаном податкової міліції ОСОБА_2 у рамках кримінального провадження № 0000059 від 13.09.2017 за ч. 3 ст. 212 КК України, ТОВ "АСТІКОМ" останній зареєстрував за грошову винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності. При цьому, свідку ОСОБА_1 невідомо хто здійснював фінансово-господарську діяльність товариства, а також невідомо хто підписував документи від імені підприємства.

Таким чином, відібрані у рамках кримінального провадження пояснення ОСОБА_1 безумовно вказують на те, що правочин між позивачем та ТОВ "АСТІКОМ" не міг спричиняти настання реальних правових наслідків.

Разом з цим, суд наголошує, що зазначений протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 15.02.2018 у рамках кримінального провадження № 0000059 у даній категорії справ не є самостійним доказом фіктивності проведеної господарської операції між позивачем та ТОВ «Астіком», однак обставинам, зазначеним у такому протоколі, суд надає оцінку виключно у сукупності та взаємозв`язку з іншими встановленими обставинами у цій справі.

10. При цьому, суд відхиляє доводи представника позивача щодо неможливості врахування доданої копії протоколу допиту ОСОБА_1 від 15.02.2018 у рамках кримінального провадження № 0000059 від 13.09.2017 за ч. 3 ст. 212 КК України з огляду на невідповідність засвідчення копії такого документа вимогам ДСТУ 4163-2003, оскільки доданий документ за своїм змістом не викликає у суду жодних сумнівів, оскільки підтверджує дані, отримані у рамках кримінального провадження №0000059 від 13.09.2017 за ч. 3 ст. 212 КК України, а також містить відомості про засвідчення копії такого документа представником відповідача.

Крім того, з протоколу допиту ОСОБА_1 від 15.02.2018 у рамках кримінального провадження № 0000059 вбачається, що свідок ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання (стаття 384 КК України).

11. Також, в контексті спірних правовідносин заслуговують на увагу доводи відповідача в частині того, що з моменту реєстрації ТОВ "АСТІКОМ" до ЄРПН товариство реєструвало різні податкові накладні за різними номенклатурами, які жодним чином не пов`язані із наданням послуг по розробці програмного забезпечення, що також в сукупності з іншими встановленими обставинами вказує на фіктивність проведення позивачем господарської операції з ТОВ "АСТІКОМ".

12. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем проведено господарську операцію з контрагентом ТОВ "АСТІКОМ" шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів (надання послуг) у процесі виконання операцій, що призвело до безпідставного завищення від`ємного значення податкового кредиту на загальну суму 29290,00 грн за період з 01.01.2018 31.01.2018.

При цьому, висновок суду щодо відсутності факту реального виконання спірної операції з надання позивачу послуг його контрагентом підтверджується із урахуванням всіх доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, а не окремими доказами або ж виявленими у них недоліками.

13. За таких обставин, висновки податкового органу, викладені у акті перевірки №27/26-15-05-07-02-10/3210607 від 10.02.2020, щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Решта доводів учасників справи не спростовують зазначених вище висновків суду по суті спору

14. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).

15. Відповідно до норм статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

16. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування, на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКЛ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКЛ" (вул.Луначарського, 24, к.1, Київ2, Лівобережна Частина Києва, Київ, 02002, );

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Суддя О.В. Боднарюк