Справа № 400/6381/25
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 р. № 400/6381/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув упорядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 у звільненні ОСОБА_1 за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом своєї сім`ї - батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється інвалідом ІІ групи загального захворювання та потребує постійного догляду, зобов`язання військову частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом своєї сім`ї - батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється інвалідом ІІ групи загального захворювання та потребує постійного догляду.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні рапорту про звільнення позивача з військової служби на підставі «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки ця відмова не відповідає критерію правомірності, передбаченому п. 1 і п. 3 ч.2 ст. 2 КАС України. Позивачем були надані всі документи на підтвердження необхідності постійного догляду за батьком-інвалідом ІІ групи. Брат позивача проходить військову службу, а знаходження його у СЗЧ не призупиняє його військову службу.

Відповідач надав відзив, в якому позов не визнає, оскільки рапорт позивача про звільнення був розглянутий та йому було відмовлено у його задоволенні, тому протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня. Позивач висновку медико-соціальної експертної комісії, яким би була підтверджена необхідність постійного догляду за особою ОСОБА_2 не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби та правомірність повернення його рапорту без реалізації (а не без розгляду).

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

ОСОБА_1 , старший солдат ремонтно-технічної роти Збройних Сил України проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби, в зв`язку з тим, що на його утриманні знаходиться батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється інвалідом ІІ групи загального захворювання. безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №512954.

Відповідно до Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі форми 080-4/0 №1506 від 26.12.2024 року, ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи до 26 грудня 2025 року.

Мати позивача ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Брат позивача - ОСОБА_3 являється військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до відповіді командира військової частини НОМЕР_1 №350/174/358/1174/ис від 15.06.2025 керуючись пунктом 5 додатку 19 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до наказу МО України "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" від 10 квітня 2009 року №170 надаються документи, які підтверджують сімейні обставини, які дають право на звільнення. Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 23.07.2024 №495 "Про затвердження Змін до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", а саме підпункту 19 визначено перелік документів, які надаються, а саме: Документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами): один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків):

один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ТЦК та СП;

один з документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду; довідка до акту огляду медико-соціальної експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про потребу в постійному догляді.

У наданих ОСОБА_1 документах є Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 від 16.05.2026 року №6739. Комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено факт наявності рідного брата у ОСОБА_3 , який не потребує постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК закладу охорони здоров`я, або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

З вищезазначеного слідує, що законних підстав для звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 та пункту З частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» у військовій частині НОМЕР_1 немає.

Посилаючись на вищевикладене, прийнято рішення залишити матеріали про звільнення з військової служби у запас без реалізації та повернути для доопрацювання згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII .

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону №2232 видами військової служби є, зокрема: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232 і залежать від виду військової служби.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: 2) під час дії воєнного стану:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

Відповідно до підпункту 2 пункту 225 Положення № 1153/2008 під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) право на звільнення з військової служби військовослужбовців у військових званнях до майстер-сержанта (майстер- старшини) включно за всіма підставами надано командирам бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Згідно зі статтею 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою стосовно підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою, зокрема, командир військової частини зі штатно-посадовою категорією «полковник» користується владою командира бригади (полку, корабля 1 рангу).

Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України визначені Порядком організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 серпня 2024 року за № 1214/42559.

Розділом III. Особливості подання та розгляду рапортів у паперовій формі передбачено, що початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.

Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

9. Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Рапорт позивача був розглянутий та було відмовлено у задоволенні рапорту, тому суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що протиправна бездіяльність відповідача відсутня.

Щодо відмови у задоволенні рапорту суд зазначає, що позивачу відмовити з 2-х підстав:

- Наявність рідного брату ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , але перебуває в СЗЧ.

- Відсутність документів, які підтверджують необхідність постійного догляду батька позивача.

У відповіді наданої військовою частиною НОМЕР_1 було зазначено, що 14 лютого 2025 після звершення лікування у Комунальному некомерційному підприємстві "Первомайська центральна районна лікарня " старший солдат ОСОБА_3 не прибув до пункту тимчасової дислокації підрозділу та самовільно залишив місце виконання завдань через що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 14.02.2025 року №43 старшому солдату ОСОБА_3 було призупинено виплату грошового забезпечення та знято з речового та котлового забезпечення. 3 24 лютого 2025 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 24.02.2025 року №49 старший солдат ОСОБА_3 увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 23 лютого 2025 року до повернення військовослужбовця в частину або набрання рішення суду про визнання його безвісти зниклим чи оголошення померлим, або набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Станом на момент надання відповіді старший солдат ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, та продовжує перебувати в СЗЧ.

Суд погоджується з доводами позивача, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо порядку проходження військової служби окремими категоріями військової служби окремими категоріями військовослужбовців під час дії воєнного стану» від 30.04.2025 № 4392- IX внесено зміни до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

1) у частині другій статті 24:

абзац перший доповнити реченням такого змісту: "Під час дії воєнного стану військова служба для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби чи дезертирували, не призупиняється".

Таким чином, для старшого солдата ОСОБА_3 військова служба не припиняється через перебування останнього в СЗЧ.

Позивач надав разом з рапортом довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №512954 від 29.05.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, безстроково, та Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі форми 080-4/0 №1506 від 26.12.2024 року, ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи до 26 грудня 2025 року.

У формі висновку 080-4/0 №1506 від 26.12.2024 зазначено: п.4.Рекомендовано соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (необхідне підкреслити).

Висновок надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Відповідно до абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Позивач висновку медико-соціальної експертної комісії, яким би була підтверджена необхідність постійного догляду за особою ОСОБА_2 не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби .

Надані позивачем документи не містять застережень стосовно необхідності здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

У постанові ВС від 27 лютого 2025 по справі № 380/16966/24, на яку посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, спірні правовідносини не є тотожні, оскільки у справі, яка розглядалась ВС позивачем надані документи про необхідність здійснення за батьком постійного догляду, а в спірних правовідносинах такого документи немає, ВС досліджувалось питання, що брат позивача не писав рапорт про догляд за батьком, а в спірних правовідносинах це питання не може розглядатись , оскільки брат позивача в СЗЧ, хоча по нормах права військова служба продовжується, або обов`язки захисту Вітчизни він не здійснює.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач всупереч ст.77 КАС України, не довів суду, що відповідач діяв протиправно, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко