Справа № 160/4438/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/4438/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №160/4438/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 безпідставно стягнутих за відрахуванням коштів із суми грошового забезпечення в дохід держави в розмірі 20% (двадцяти) відсотків починаючи з 30 червня 2023 року, з дня ухвалення вироку Красногвардійським районним суду м. Дніпропетровська;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти, які були відраховані із суми грошового забезпечення в дохід держави в розмірі 20% (двадцяти) відсотків починаючи з 30 червня 2023 року, з дня ухвалення вироку Красногвардійським районним суду м. Дніпропетровська.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №160/4438/25 від 12.05.2025 в адміністративній справі №160/4438/25 у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову про задоволення позову повністю.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 №63 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули до складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: вважати такими, що зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 : рядового ОСОБА_1 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 02 березня 2022 року зарахувати до списків особового складу, та на всі види забезпечення. Призначити на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС 101533А і вважати таким, що з 02 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк «солдат».

Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №248/612, виплачувати: надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 130 % посадового окладу.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2022 №74 вважати такими, що вибули: Нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: До лікувального закладу: з 13 березня 2022 року: До ЦРЛ м. Покровськ: солдат ОСОБА_1 , номер обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Зняти з продовольчого забезпечення з 14 березня 2022 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.03.2022 №83 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) вивести в розпорядження наступних осіб рядового, сержантського та старшинського складу, з 13.03.2022 та утримувати у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , залишивши на усіх видах забезпечення: солдата ОСОБА_1 , номера обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2022 №142 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули до складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: Вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з лікувального закладу: вважати таким, що повернувся з 30.04.2022 року з військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 : солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . Зарахувати на продовольче забезпечення з 21 травня 2022 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 №150 нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу Збройних Сил України, виведених в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно пункту 117 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», ПОВЕРНУТИ З РОЗПОРЯДЖЕННЯ та ПРИЗНАЧИТИ: солдата ОСОБА_1 , номера обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2022 №150 вважати такими, що справи та посаду прийняли та приступили до виконання обов`язків: солдата ОСОБА_1 призначеного на ПОСАДУ НОМЕРА ОБСЛУГИ 3 МЕХАНІЗОВАНОГО ВІДДІЛЕННЯ 2 МЕХАНІЗОВАНОГО ВЗВОДУ 4 МЕХАНІЗОВАНОЇ РОТИ 2 МЕХАНІЗОВАНОГО БАТАЛЬЙОНУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (951), ВОС 101533А і вважати таким, що з 28 травня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк солдат.

Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №248/612, виплачувати: надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 247% посадового окладу.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2022 №154 відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (зі змінами), та директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 29.05.2022 №Д-35/ДСК Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в 2022 році, нижчепойменованих військовослужбовців, які проходять військову службу на посадах рядового та сержантського складу, УВІЛЬНИТИ від займаних посад і ПРИЗНАЧИТИ: солдата ОСОБА_1 , номера обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №134-РС від 31.05.2022 на посаду СТАРШОГО СТРІЛЬЦЯ 2 ВІДДІЛЕННЯ ВЗВОДУ ОХОРОНИ РОТИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БОЄПРИПАСАМИ БАТАЛЬЙОНУ МАТЕРІАЛЬНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , ВОС 100868А (5805), вважати таким, що з 01 червня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень на місяць, шпк «старший солдат».

Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №248/612, виплачувати: надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 230 % посадового окладу.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2022 №316 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а саме: Вважати такими, що вибули: До лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням: З 07 листопада 2022 року: До військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 : солдат ОСОБА_1 , старший стрілець 2 відділення взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Зняти з продовольчого забезпечення з 08 листопада 2022 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.11.2022 №326 нижчепойменованих військовослужбовців зняти з усіх видів забезпечення у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти: солдат ОСОБА_1 , старший стрілець 2 відділення взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Зняти з грошового забезпечення з 15 листопада 2022 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.11.2022 №326 відповідно до підпункту 13 пункту 116 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" нижчепойменованих осіб рядового складу Збройних Сил України УВІЛЬНИТИ від займаної посади та ЗАРАХУВАТИ у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , якщо стосовно військовослужбовців застосовано запобіжні заходи кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою чи за вироком суду застосовані такі покарання, як арешт або тримання в дисциплінарному батальйоні, до скасування чи зміни запобіжного заходу або до винесення судом вироку чи відбування покарання, з 15.11.2022 року: солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 відділення взводу охорони роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 30 червня 2023 року винесено вирок у справі № 204/5/23, яким ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосування ст.ст. 58, 69 КК України у вигляді службового обмеження на строк 2 ( два) роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_1 в дохід держави 20% ( двадцять) відсотків.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2023 №183 нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що прибули до складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а саме: нижчепойменованих військовослужбовців зарахувати на всі види забезпечення в зв`язку з поверненням до частини після тримання під вартою в умовах гаупвахти: солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . Зарахувати на грошове забезпечення з 02 липня 2023 року. Зарахувати на продовольче забезпечення з 03 липня 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2023 №190 нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу Збройних Сил України, виведених в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно пункту 117 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», ПОВЕРНУТИ З РОЗПОРЯДЖЕННЯ та ПРИЗНАЧИТИ: солдата ОСОБА_1 , стрільця 1 відділення супроводження взводу охорони роти забезпечення пальним та мастильними матеріалами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2023 №190 вважати такими, що справи та посаду прийняли та приступили до виконання обов`язків: солдата ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 06.07.2023 року № 137-РС на посаду СТРІЛЬЦЯ 1 ВІДДІЛЕННЯ СУПРОВОДЖЕННЯ ВЗВОДУ ОХОРОНИ РОТИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПАЛЬНИМ ТА МАСТИЛЬНИМИ МАТЕРІАЛАМИ БАТАЛЬЙОНУ МАТЕРІАЛЬНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 , ВОС 100915А (5540) і вважати таким, що з 09 липня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом 5, шпк «солдат».

Відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 14 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210, виплачувати: надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523 % посадового окладу.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2024 №116 вважати такими, що виключені зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 : Солдат ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , стрілець 1 відділення супроводження взводу охорони роти забезпечення пальним та мастильними матеріалами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) № 86-РС від 26.03.2024 на посаду СТРІЛЬЦЯ-ПОМІЧНИКА ГРАНАТОМЕТНИКА ВІДДІЛЕННЯ ОХОРОНИ ВЗВОДУ ОХОРОНИ РОТИ ОХОРОНИ ПЕРШОГО ВІДДІЛУ ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС 100915А/630 і вважати, що справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби. З 23 квітня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З продовольчого забезпечення виключити з 24 квітня 2024 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року у справі № 204/5/23 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк остаточно призначеного покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 листопада 2022 року по 01 серпня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України з рапортом на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року щодо повернення засудженому військовослужбовцю безпідставно стягнутих за відрахуванням коштів із суми його грошового забезпечення в дохід держави у розмірі 20%.

03.12.2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом щодо розгляду рапорту позивача.

У відповідь на звернення військовою частиною НОМЕР_1 не було проведено перерахунку та не повідомлено про причини відмови у його проведенні.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , яка виразились у виплаті грошової винагороди не в повному обсязі та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Про Збройні Сили України", Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Спірним питанням у цій справі є протиправна, на думку позивача, бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу сум грошового забезпечення, які були відраховані із суми його грошового забезпечення в дохід держави в розмірі 20% (двадцяти) відсотків, починаючи з 30 червня 2023 року, з дня ухвалення вироку Красногвардійським районним суду м. Дніпропетровська.

Так, норми п.8 Порядку № 260 приписують, що грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Згідно з положеннями пункту 9 вказаного Порядку виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток. Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

Відповідно до пункту 12 розділу І Порядку №260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Згідно з п.15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

якщо виплачуються академічні стипендії;

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 30 червня 2023 року винесено вирок у справі № 204/5/23, яким позивача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосування ст.ст. 58, 69 КК України у вигляді службового обмеження на строк 2 ( два) роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення позивача в дохід держави 20% ( двадцять) відсотків.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року у справі № 204/5/23 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк остаточно призначеного покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2023 року, позивача, зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 листопада 2022 року по 01 серпня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Таким чином, стягнення грошового забезпечення позивача у розмірі 20% в дохід держави здійснювалось на виконання вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2023 року у справі № 204/5/23.

Згідно довідки № 1197 від 20 лютого 2025 року Військової частини НОМЕР_1 вбачається, що стягнення із сум грошового забезпечення в дохід держави на підставі вироку Красногвардійського районного суду м Дніпропетровська №204/5/23 від 30.06.2023 року відносно ОСОБА_1 не здійснювалися.

Утримання сум із грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 проводилися на підставі виконавчого провадження Заводського ВДВС у місті Кам`янське №69072486 від 29.05.2023 року на суму 19069,00грн. та на підставі виконавчого провадження приватного виконавця Сидорук Л.В. № 65864867 від 21.08.2023 на суму 27738,02грн.

Також згідно наданих Військовою частиною НОМЕР_1 довідок вбачається, що з серпня 2023 року по квітень 2024 року відрахування з ОСОБА_1 здійснювалось на підставі виконавчих листів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Отже, примусове виконання судових рішень покладено саме на органи Державної виконавчої служби. Таким чином, вимоги позову, заявлені у цій справі до ВЧ НОМЕР_1 , є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №160/4438/25,- залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №160/4438/25,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Сафронова