Справа № 826/15001/18
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 жовтня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участю:секретаря судового засідання Середа А.В. представника позивача - Кудряшова О.Ю., представника відповідача - Статкевича Д.І.
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада 2003" до Головного управління ДПС України у м. Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.06.2017,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.09.2018 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС України у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС України у м. Києві форми "Р" № від 30.06.2017 на суму 860143,00 грн., форми "Р" № від 30.06.2017 на суму 823149,00 грн., форми "Н" № від 30.06.2017 на суму 1562,00 грн., форми "С" №00316/1404 від 30.06.2017 на суму 25580,32 грн., форми "ПС" № від 30.06.2017 на суму 510,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 суд відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що Головне управління ДФС України у м. Києві приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2019 задоволено клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про зупинення провадження у справі №826/15001/18. Зупинено провадження в адміністративній справі №826/15001/18 до набрання законної сили судового рішення у кримінальній справі №752/16100/16, яка розглядається в Голосіївському районному суді міста Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000030 відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України директора ТОВ «Тріада 2003» Кацімана Олександра Трохимовича.

На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України.

За результатами розподілу справа №826/15001/18 передана на розгляд та вирішення Хмельницького окружного адміністративного суду.

Хмельницький окружний адміністративний суд від 20.03.2025 прийняв до свого провадження адміністративну справу №826/15001/18, поновив провадження у справі №826/15001/18, призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання та замінив позивача - Головне управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві ().

Представник Головного управління ДПС України у м. Києві подав до суду додаткові пояснення по справі, в яких просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою від 23.06.2025 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, які у ньому викладені.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві, вважає, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Суд встановив, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада 2003" (код 32302926) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено акт від 29 травня 2017 року №197/26-15-14-02-02/32302926.

Відповідно до висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Тріада 2003" пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, пп. 44.1 п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2020 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (в редакціях 2014, 2015, 2016) п. 5,7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 в результаті чого, занижено податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 728407 грн. в т.ч. за 2014 рік на суму 79290,00 грн., за 2015 рік на суму 349442,00 грн., за 2016 рік на суму 299675,00 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2020 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого, занижено податок на додану вартість на загальну суму 688114,00 грн. в т.ч. по періодам: за жовтень 2014 року на суму 57417,00 грн., за січень 2015 року на суму 38940,00 грн., за лютий 2015 року на суму 21414,00 грн., за березень 2015 року на суму 5905,00 грн., за квітень 2015 року на суму 42313,00 грн., за травень 2015 року на суму 47280,00 грн., за червень 2015 року на суму 20878,00 грн., за серпень 2015 року на суму 95200,00 грн., за вересень 2015 року на суму 21600,00 грн., за листопад 2015 року на суму 15890,00 грн., за грудень 2015 року на суму 43800,00 грн., за січень 2016 року на суму 60596,00 грн., за лютий 2016 року на суму 121703,00 грн., за березень 2016 року на суму 20276,00 грн., за квітень 2016 року на суму 47402,00 грн., за червень 2016 року на суму 27500,00 грн.; п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2020 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), порушено термін реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість за листопад 2016 року; п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2 "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2020 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено подання не в повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за період з 01.01.2014 по 31.12.2016; п. 2.8 глави 2 п. 3.5 глави "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 із змінами та доповненнями та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320.

За результатами проведеної перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення форми "Р" № від 30.06.2017 на суму 860143,00 грн., форми "Р" № від 30.06.2017 на суму 823149,00 грн., форми "Н" № від 30.06.2017 на суму 1562,00 грн., форми "С" №00316/1404 від 30.06.2017 на суму 25580,32 грн., форми "ПС" № від 30.06.2017 на суму 510,00 грн.

Позивач не погодившись із прийнятими податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Також пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні: господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно вимог статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум витрат та податкового кредиту, врахованих платником під час визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток та з ПДВ відповідно, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так само характеризує і податковий облік.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України щодо достовірності доказів.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Отже, підсумовуючи наведене, суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Верховний Суд неодноразово висловлював аналогічні правові висновки, зокрема у постановах від 26 лютого 2020 року у справі №826/1308/18), від 28 квітня 2020 року (справа № 826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа №808/954/17), від 09 вересня 2021 року (справа №460/2315/19), від 26 вересня 2023 року (справа № 120/6732/22).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Крім того, зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в вказаній постанові акцентувала увагу також на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум витрат та податкового кредиту, є підставною для врахування таких при формування доходів та одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Підприємство має мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

З матеріалів справи судом встановлено, що в акті перевірки податковий орган констатував формування позивачем без достатніх правових підстав об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з ПДВ за операціями із ТОВ "АНТАВА ТРЕЙД" (), ТОВ "Транс-трейд лоджістік" () змінено назву на ТОВ "МАШ БУДСЕРВІС", ТОВ "УКРБУДМОНТАЖЛЮКС" (), ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ" (), ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО" (), ТОВ "ЗІРКОВІ МРІЇ" (), ТОВ "СВОН-ФЛАЙТ" (), ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" (), ТОВ "ПРОДТЕХНОЛОДЖИ ЛТД" (), посилаючись на результати здійснених заходів з податкового контролю по цих контрагентах та аналізу їх податкової звітності, відповідно до якої у більшості випадків не встановлено наявності у них необхідних ресурсів і умов для проведення спірних операцій (через неподання податкової звітності, яка б могла підтвердити протилежне). Крім того, в окремих випадках відповідач посилався на протокол допиту свідка у кримінальному провадженні, який свою причетність до фінансово-господарської діяльності товариства заперечив.

По кожному з контрагентів позивача, судом встановлено наступне.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ АНТАВА ТРЕЙД.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2014 року між ТОВ АНТАВА ТРЕЙД та ТОВ "Тріада 2003", укладено Договір поставки № 28-10, відповідно до умов якого ТОВ АНТАВА ТРЕЙД - Постачальник, ТОВ "Тріада 2003" - Покупець.

Предметом даного Договору є зобов`язання Постачальника поставити у визначений термін, передбачений цим Договором іншій стороні - Покупцеві обладнання, згідно Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору (далі - Обладнання), а Покупець зобов`язується прийняти вказане Обладнання та оплатити за нього визначену цим Договором грошову суму.

Сума Договору складається з суми Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Поставка обладнання здійснюється силами і за рахунок Постачальника. Місце поставки: смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 30.

Поставка обладнання здійснюється відповідно до специфікації, в якій зазначено найменування, ціна і кількість обладнання, протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів після підписання Сторонами даного Договору поставки.

Приймання-передача обладнання здійснюється за видатковими накладними та довіреностями відповідно до чинного законодавства України.

Разом з Обладнанням Постачальник повинен передати Покупцю документи на Обладнання (податкова і видаткова накладні, технічна документація).

Оплата Обладнання здійснюється Покупцем протягом 12 (дванадцяти) місяців з відтермінуванням першого платежу на 30 (тридцять) календарних днів з дати підписання Сторонами видаткової накладної, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, на підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури.

Ціна і вартість обладнання, зазначеного в Специфікації, є остаточною і не підлягає зміні до закінчення терміну дії Договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014. Дострокове розірвання договору можливе за умови попередження протилежного боку за 30 календарних днів до передбачуваної дати його розірвання та за умови повного взаєморозрахунку.

На підтвердження господарських правовідносин ТОВ АНТАВА ТРЕЙД та ТОВ "Тріада 2003" позивачем надано до суду: Специфікацію обладнання від 08.10.2014, видаткову накладну №2010-1 від 20.10.2014, рахунок-фактуру №СФ-2010-1 від 20.10.2014, товарно-транспортну накладну №126 від 20.10.2014.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ "УКРБУДМОНТАЖЛЮКС".

3.11.2014 між позивачем та ТОВ "УКРБУДМОНТАЖЛЮКС" укладено Договір купівлі-продажу № 03-11 від 03.11.2014. Згідно якого ТОВ "Тріада 2003" - Покупець, ТОВ "УКРБУДМОНТАЖЛЮКС" - Продавець.

Предметом договору є зобов`язання Продавця поставити у визначений термін, передбачений цим Договором іншій стороні - Покупцеві обладнання, згідно Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору (далі - Обладнання), а Покупець зобов`язується прийняти вказане Обладнання та оплатити за нього визначену цим Договором грошову суму.

Сума Договору складається з суми Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Поставка обладнання здійснюється силами і за рахунок Постачальника. Місце поставки: смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 30.

Поставка обладнання здійснюється відповідно до специфікації, в якій зазначено найменування, ціна і кількість обладнання, протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів після підписання Сторонами даного Договору поставки.

Приймання-передача обладнання здійснюється за видатковими накладними та довіреностями відповідно до чинного законодавства України.

Разом з Обладнанням Постачальник повинен передати Покупцю документи на Обладнання (податкова і видаткова накладні, технічна документація).

Оплата Обладнання здійснюється Покупцем протягом 12 (дванадцяти) місяців з відтермінуванням першого платежу на 30 (тридцять) календарних днів з дати підписання Сторонами видаткової накладної, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, на підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури.

Ціна і вартість обладнання, зазначеного в Специфікації, є остаточною і не підлягає зміні до закінчення терміну дії Договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014. Дострокове розірвання договору можливе за умови попередження протилежного боку за 30 календарних днів до передбачуваної дати його розірвання та за умови повного взаєморозрахунку.

На підтвердження здійснення господарських операцій згідно вищезазначеного Договору купівлі-продажу № 03-11 від 03.11.2014 позивачем надано до суду копії наступних документів: специфікацію обладнання від 04.11.2014, видаткову накладну №0312-1 від 03.12.2014, рахунку - фактури №СФ-0112-1 від 01.12.2014, товарно-транспортної накладної №12 від 03.12.2014.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ".

Позивачем укладено з ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ" Договір поставки №15-12 від 15.12.2014, згідно якого ТОВ "Тріада 2003" - Покупець, ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ" - Постачальник.

Предметом даного Договору є зобов`язання Постачальника передавати у власність Покупця товар партіями в асортименті та кількості, згідно видаткових накладних у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується своєчасно проводити оплату за товар та приймати його на умовах, в порядку та в строки, передбачені цим договором.

Постачальник гарантує, що від є власником товару, який поставляється за цим договором, також гарантує, що товар не є проданим, переданим, заставленим третім особам, не знаходиться під арештом, судових справ та інших заборон щодо його відчуження немає, товар не є обтяженим ніякими зобов`язаннями, жодними претензіями третіх осіб.

Покупець зобов`язується своєчасно, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до обумовленої поставки, сповіщати Постачальника про свій намір здійснити чергову закупівлю товару, а також можливі дати відправки конкретної партії товару на його адресу, шляхом оформлення замовлення в якому зазначає кількість, асортимент товару, дата поставки товару, тощо. Замовлення передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсимільним, тощо).

Постачальник на основі отриманого замовлення і за наявності товару на складі складає Рахунок та виставляє його Покупцю.

Поставка товару здійснюється транспортом Покупця.

Постачальник зобов`язується здійснити поставку протягом семи робочих днів з моменту виставлення Рахунку Покупцю.

Передача товару Постачальником і його приймання Покупцем за асортиментом, кількістю і ціною здійснюється на підставі відповідної видаткової накладної. Датами поставки товару вважається дати підписання видаткових накладних. При централізовано-кільцевих перевезеннях допускається поставка товару без довіреності, при умові, що до моменту передачі товару Покупець письмово повідомить Постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати товар, буде завіряти свій підпис на супровідних документах.

Відповідно до умов цього договору Постачальник вважається виконавшим свої обов`язки по передачі товару, коли товар та відповідна документація передані Покупцю.

Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем - згідно кількості, яка зазначена у видатковій накладній, та якості, відповідно до сертифікату якості. Товар, який фактично прийнятий Покупцем, вважається поставленим Постачальником належним чином, відповідно з вимогами та побажаннями Покупця, поверненню не підлягає, якщо протягом п`яти днів відсутня претензія Покупця.

Асортимент, кількість товару, що поставляється, зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Якість товару, що відпускається, повинна бути підтверджена сертифікатами якості, відповідності та іншими документами, необхідними для даного виду товару, які передаються Покупцю разом з товаром. Сертифікати якості та відповідності на товар передаються Постачальником Покупцю завірені у встановленому чинним законодавством порядку. Якісні показники товару повинні відповідати вимогам ГОСТів, а також всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам і правилам, які встановлені і Україні для даної групи товару, а також не мати дефектів товарного вигляду.

Ціна товару зазначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Оплата за товар здійснюється Покупцем таким чином: 100% вартості товару, який постачається за цим договором, на умовах перерахунку коштів протягом 20 (двадцяти) банківських днів, з моменту поставки продукції.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами, тобто з 15.12.2014 та діє до 30.06.2015.

На підтвердження здійснення господарських операцій згідно вищезазначеного Договору поставки №15-12 від 15.12.2024 позивачем надано до суду копії наступних документів: специфікацію №1 від 12.01.2015, специфікацію №2 від 11.02.2015, видаткову накладну №260101 від 26.01.2015, рахунок-фактуру №СФ-260101 від 26.01.2015, видаткову накладну №290101 від 29.01.2015, рахунок-фактуру №СФ-290101 від 29.01.2015, видаткову накладну №180202 від 18.02.2015, рахунок-фактуру №СФ-180202 від 18.02.2015, видаткову накладну №240203 від 24.02.2015, рахунок-фактуру №СФ-240203 від 24.02.2015.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО".

Позивачем укладено із ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО" Договір купівлі-продажу №42 від 10.06.2015, згідно якого ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО" - Продавець, ТОВ "Тріада 2003" - Покупець.

Предметом даного Договору є зобов`язання Продавця в порядку та на умовах, визначених у Договорі, передати у власність Покупцеві товар, визначений у п. 1.2 Договору (надалі іменується "товар"), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах , визначених у Договорі, прийняти та оплатити товар.

Найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за Договором, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються специфікацією (надалі іменується "специфікація"), що є невід`ємним додатком до Договору.

Якість товару, що поставляється за Договором, має відповідати ТО та ТУ, встановленим на даний вид товару.

Умови Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року із змінами, прийнятими в 20101 році), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов договору.

Після надання Покупцем замовлення Продавець бере на себе обов`язок після набрання чинності Договору в строк не пізніше 10-ти робочих днів поставити Покупцеві товар.

Покупець бере на себе обов`язок прийняти товар від Продавця і здійснити за нього оплату в строки не пізніше тридцяти банківських днів з дати розвантаження товару на складі Покупця, місцезнаходження якого визначається у товарно-транспортній накладній.

Покупець оплачує поставлений Продавцем товар за ціною, передбаченою у видаткових накладних за кожну одиницю товару.

Загальна сума Договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних до даного Договору.

Оплата товарів Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на поточний рахунок Продавця.

В разі зміни цін за цим Договором в односторонньому порядку Продавцем останній зобов`язується повідомити про це Покупця протягом 15 робочих днів у письмовій формі. Уразі не згоди із зміною ціни на товар Покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1 Договору, та закінчується 31.07.2015.

Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

На підтвердження здійснення господарських операцій згідно вищезазначеного Договору купівлі-продажу №42 від 10.06.2015 позивачем надано до суду копії наступних документів: специфікацію №1 від 10.06.2015, видаткову накладну №2406-01 від 24.06.2015, рахунок-фактуру №СФ-2406-01 від 24.06.2015, товарно-транспортну накладну №138 від 24.06.2015, Акти №ОУ-6 здачі - прийняття робіт (надання послуг), рахунок-фактуру №СФ-1806-01 від 18.06.2015, рахунок-фактуру №СФ-3103-02 від 31.03.2015.

Щодо правовідносин позивача із ПП "ЗІРКОВІ МРІЇ".

Позивачем укладено з ПП "ЗІРКОВІ МРІЇ" Договір купівлі-продажу №04-09 від 09.04.2015, згідно якого ТОВ "Тріада 2003" - Покупець, ТОВ ПП "ЗІРКОВІ МРІЇ" - Продавець.

Предметом даного Договору є зобов`язання Продавця передавати у власність Покупця товар партіями в асортименті та кількості, згідно видаткових накладних у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується своєчасно проводити оплату за товар та приймати його на умовах, в порядку та в строки, передбачені цим договором.

Продавець гарантує, що від є власником товару, який поставляється за цим договором, також гарантує, що товар не є проданим, переданим, заставленим третім особам, не знаходиться під арештом, судових справ та інших заборон щодо його відчуження немає, товар не є обтяженим ніякими зобов`язаннями, жодними претензіями третіх осіб.

Покупець зобов`язується своєчасно, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до обумовленої поставки, сповіщати Продавця про свій намір здійснити чергову закупівлю товару, а також можливі дати відправки конкретної партії товару на його адресу, шляхом оформлення замовлення в якому зазначає кількість, асортимент товару, дата поставки товару, тощо. Замовлення передається Продавцю в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсимільним, тощо).

Продавець на основі отриманого замовлення і за наявності товару на складі складає Рахунок та виставляє його Покупцю.

Поставка товару здійснюється транспортом Покупця.

Продавець зобов`язується здійснити поставку протягом семи робочих днів з моменту виставлення Рахунку Покупцю.

Передача товару Продавцем і його приймання Покупцем за асортиментом, кількістю і ціною здійснюється на підставі відповідної видаткової накладної. Датами поставки товару вважається дати підписання видаткових накладних. При централізовано-кільцевих перевезеннях допускається поставка товару без довіреності, при умові, що до моменту передачі товару Покупець письмово повідомить Продавця про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати товар, буде завіряти свій підпис на супровідних документах.

Відповідно до умов цього договору Продавець вважається виконавшим свої обов`язки по передачі товару, коли товар та відповідна документація передані Покупцю.

Товар вважається поставленим Продавцем та прийнятим Покупцем - згідно кількості, яка зазначена у видатковій накладній, та якості, відповідно до сертифікату якості. Товар, який фактично прийнятий Покупцем, вважається поставленим Продавцем належним чином, відповідно з вимогами та побажаннями Покупця, поверненню не підлягає, якщо протягом п`яти днів відсутня претензія Покупця.

Асортимент, кількість товару, що поставляється, зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Якість товару, що відпускається, повинна бути підтверджена сертифікатами якості, відповідності та іншими документами, необхідними для даного виду товару, які передаються Покупцю разом з товаром. Сертифікати якості та відповідності на товар передаються Продавцем Покупцю завірені у встановленому чинним законодавством порядку. Якісні показники товару повинні відповідати вимогам ГОСТів, а також всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам і правилам, які встановлені і Україні для даної групи товару, а також не мати дефектів товарного вигляду.

Ціна товару зазначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Оплата за товар здійснюється Покупцем таким чином: 100% вартості товару, який постачається за цим договором, на умовах перерахунку коштів протягом 30 (тридцяти) банківських днів, з моменту поставки продукції.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами, тобто з 09.04.2015 та діє до 31.08.2015.

На підтвердження здійснення господарських операцій згідно вищезазначеного Договору купівлі-продажу №04-09 від 09.04.2015 позивачем надано до суду копії наступних документів: специфікацію №1 від 10.04.20215, специфікацію №2 від 06.05.2015, специфікацію №3 від 15.05.2015, видаткову накладну №140501 від 14.05.2015, рахунок-фактуру №СФ-140501 від 14.05.2015, товарно-транспортну накладну №171 від 14.05.2015, видаткову накладну №270403 від 27.04.2015, рахунок-фактуру №СФ-270403 від 27.04.2015, товарно-транспортну накладну №138 від 27.04.2015, видаткову накладну №280401 від 28.04.2015, рахунок-фактуру №СФ-280401 від 28.04.2015, товарно-транспортну накладну №142 від 28.04.2015, видаткову накладну №170401 від 17.04.2015, рахунок-фактуру №СФ-170401 від 17.04.2015, товарно - транспортну накладну №129 від 17.04.2015, видаткову накладну №160401 від 16.04.2015, рахунок-фактуру №СФ-160401 від 16.04.2015, товарно-транспортну накладну №125 від 16.04.2015.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ "ТРАНС-ТРЕЙД ЛОДЖІСТІК".

Позивачем укладено з ТОВ "ТРАНС-ТРЕЙД ЛОДЖІСТІК" Договір поставки №10/11 від 10.11.2015, згідно якого ТОВ "Тріада 2003" - Покупець, ТОВ "ТРАНС-ТРЕЙД ЛОДЖІСТІК" - Постачальник.

Предметом даного Договору є зобов`язання Постачальника передавати у власність Покупця товар партіями в асортименті та кількості, згідно видаткових накладних у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується своєчасно проводити оплату за товар та приймати його на умовах, в порядку та в строки, передбачені цим договором.

Постачальник гарантує, що від є власником товару, який поставляється за цим договором, також гарантує, що товар не є проданим, переданим, заставленим третім особам, не знаходиться під арештом, судових справ та інших заборон щодо його відчуження немає, товар не є обтяженим ніякими зобов`язаннями, жодними претензіями третіх осіб.

Покупець зобов`язується своєчасно, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до обумовленої поставки, сповіщати Постачальника про свій намір здійснити чергову закупівлю товару, а також можливі дати відправки конкретної партії товару на його адресу, шляхом оформлення замовлення в якому зазначає кількість, асортимент товару, дата поставки товару, тощо. Замовлення передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсимільним, тощо).

Постачальник на основі отриманого замовлення і за наявності товару на складі складає Рахунок та виставляє його Покупцю.

Поставка товару здійснюється транспортом Покупця.

Постачальник зобов`язується здійснити поставку протягом семи робочих днів з моменту виставлення Рахунку Покупцю.

Передача товару Постачальником і його приймання Покупцем за асортиментом, кількістю і ціною здійснюється на підставі відповідної видаткової накладної. Датами поставки товару вважається дати підписання видаткових накладних. При централізовано-кільцевих перевезеннях допускається поставка товару без довіреності, при умові, що до моменту передачі товару Покупець письмово повідомить Постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати товар, буде завіряти свій підпис на супровідних документах.

Відповідно до умов цього договору Постачальник вважається виконавшим свої обов`язки по передачі товару, коли товар та відповідна документація передані Покупцю.

Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем - згідно кількості, яка зазначена у видатковій накладній, та якості, відповідно до сертифікату якості. Товар, який фактично прийнятий Покупцем, вважається поставленим Постачальником належним чином, відповідно з вимогами та побажаннями Покупця, поверненню не підлягає, якщо протягом п`яти днів відсутня претензія Покупця.

Асортимент, кількість товару, що поставляється, зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Якість товару, що відпускається, повинна бути підтверджена сертифікатами якості, відповідності та іншими документами, необхідними для даного виду товару, які передаються Покупцю разом з товаром. Сертифікати якості та відповідності на товар передаються Постачальником Покупцю завірені у встановленому чинним законодавством порядку. Якісні показники товару повинні відповідати вимогам ГОСТів, а також всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам і правилам, які встановлені і Україні для даної групи товару, а також не мати дефектів товарного вигляду.

Ціна товару зазначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Оплата за товар здійснюється Покупцем таким чином: 100% вартості товару, який постачається за цим договором, на умовах перерахунку коштів протягом 30 (тридцяти) банківських днів, з моменту поставки продукції.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами, тобто з 10.11.2015 та діє до 31.12.2015.

На підтвердження здійснення господарських операцій згідно вищезазначеного Договору поставки №10/11 від 10.11.2015 позивачем надано до суду копії наступних документів: специфікацію №1 від 10.11.2015, специфікацію №2 від 02.12.2015, специфікацію № 3 від 11.01.2016, Додаткову угоду №1 до Договору поставки №10/11 від 10.11.2015, видаткову накладну №184 від 19.04.2016, рахунок-фактуру №СФ-184 від 19.04.2016, товарно-транспортну накладну №104 від 19.04.2016, видаткову накладну №170 від 07.04.2016, рахунок-фактуру №СФ-170 від 07.04.2016, товарно-транспортну накладну №83 від 07.04.2016, видаткову накладну №37 від 04.02.2016, рахунок-фактуру №СФ-37 від 04.02.2016, товарно-транспортну накладну №32 від 04.02.2016, видаткову накладну №24 від 26.01.2016, товарно-транспортну накладну №25 від 26.01.2016, видаткову накладну № 17 від 19.01.2016, товарно-транспортну накладну №20 від 19.01.2016, видаткову накладну №10 від 11.01.2016, товарно-транспортну накладну №15 від 11.01.2016, видаткову накладну № 9 від 08.01.2016, товарно-транспортну накладну №11 від 08.01.2016, видаткову накладну № 343 від 11.12.2015, товарно-транспортну накладну №56 від 11.12.2015, рахунок-фактуру №СФ-343 від 11.12.2015, видаткову накладну № 300 від 07.12.2015, рахунок-фактуру №СФ-300 від 07.12.2015, товарно-транспортну накладну №52 від 07.12.2015, видаткову накладну №60 від 19.02.2016, рахунок-фактуру №СФ-60 від 19.02.2016, товарно-транспортну накладну №46 від 19.02.2016, видаткову накладну №41 від 15.02.2016, видаткову накладну №38 від 15.02.2016, рахунок-фактуру №СФ-38 від 15.02.2016, товарно-транспортну накладну №34 від 15.02.2016, товарно-транспортну накладну №33 від 15.02.2016, видаткову накладну №63 від 23.02.2016, рахунок-фактуру №СФ-63 від 23.02.2016, товарно-транспортну накладну №49 від 23.02.2016, видаткову накладну №107 від 09.03.2016, рахунок-фактуру №СФ-107 від 09.03.2016, товарно-транспортну накладну №63 від 09.03.2016, видаткову накладну №78 від 29.02.2016, рахунок-фактуру №СФ-78 від 29.02.2016, товарно-транспортну накладну №54 від 29.02.2016.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено реальність здійснення господарських операцій із ТОВ "АНТАВА ТРЕЙД" (), ТОВ "Транс-трейд лоджістік" () змінено назву на ТОВ "МАШ БУДСЕРВІС", ТОВ "УКРБУДМОНТАЖЛЮКС" (), ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ" (), ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО" (), ТОВ "ЗІРКОВІ МРІЇ" ().

Вказані первинні документи оформлені позивачем із вищезазначеними контрагентами містять необхідні реквізити, передбачені нормами Закону №996-XIV, дають можливість ідентифікувати зміст господарських операцій, відображених у них. При цьому, під час судового розгляду справи від відповідача не надходило зауважень щодо наявності недоліків чи дефектів у зазначених первинних документах.

Оплата за отримані товари була проведена ТОВ "Тріада 2003" в повному обсязі, що підтверджується наданими до суду копіями виписок з банківського рахунку. В подальшому придбаний у вищеперелічених контрагентів товар було реалізовано іншим контрагентам, що також підтверджується наданими до суду доказами.

Відповідач вважає підставою для визнання операцій нереальними наступну інформацію по контрагентах ТОВ "Транс-трейд лоджістік" (ТОВ "МАШ БУДСЕРВІС"), ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ", ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО", ТОВ "ЗІРКОВІ МРІЇ", відсутні основні засоби, трудові ресурси, необхідні для здійснення господарських операцій, зокрема складських приміщень, транспортних засобів спеціального призначення для забезпечення фізичного руху товару. Крім того, відсутня інформація щодо залучення послуг зберігання, перевезення (навантаження, розвантаження) вищезазначеного товару.

На думку суду, сама по собі зібрана податкова інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій, позаяк така податкова інформація, на підставі якої контролюючий орган робить висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів, носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, не є допустимим і достовірним доказом у розумінні процесуального закону та сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень.

Відповідно до норм ПК України податкова інформація є одним із джерел інформації, яке податкові органи можуть використовувати для здійснення своїх повноважень та функцій. При цьому, така інформація має бути підтверджена належними і допустимими доказами, зокрема, документами бухгалтерського і податкового обліку платника податку, його контрагента. Такі документи мають відображати зміст (суть) відносин між учасниками господарських операцій. Тобто узагальнена податкова інформація не є першоджерелом, а тому лише її наявність в розпорядженні контролюючого органу не є доказом недотримання платником вимог податкового законодавства. Отримана відповідачем податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією. Така інформація носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

При цьому, з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Тобто, саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних у цій справі ппр. Проте, на підтвердження вказаної інформації відповідачем не надано будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, як того вимагають приписи процесуального закону.

Необхідно також зазначити, що відповідачем не доведено, що податкові накладні, на виконання господарських операцій позивачем із вказаними контрагентами, складені з порушенням вимог чинного законодавства та не зареєстровані у встановленому податковим законодавством порядку. Будь-яких зустрічних звірок чи позапланових перевірок контрагентів позивача та контрагентів другого порядку контролюючим органом не проводилось.

Натомість, неналежне формування фінансової та податкової звітності з боку контрагентів позивача є підставою для застосування відповідних правових наслідків саме до таких контрагентів та не може свідчить про порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні податкової та бухгалтерської звітності за результатами господарських операцій, реальність яких підтверджена належними доказами.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у постанові від 13.11.2024 у справі №160/31872/23, зазначав про те, що висновки податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій, які зроблені виключно на підставі аналізу баз даних АІС «Податковий блок» та податкової інформації щодо контрагентів платника податків, є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства й аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Так само податкова інформація щодо контрагентів суб`єкта господарювання у ланцюгах постачання носить інформативний характер та не є безперечним свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами як підставами формування бухгалтерського обліку. Без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень.

Крім того, доводи контролюючого органу щодо відсутності в контрагентів трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності, не виключають можливість виконання господарської операції, не спростовують обставин виконання робіт, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів). Разом із цим, відповідач не обґрунтував, який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності контрагентів та чим це підтверджується. У цій справі контролюючий орган не довів та не надав належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні в контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення тощо були недостатніми для проведення господарської діяльності з продажу товарів (послуг), обумовлених укладеними договорами з позивачем. Відповідач також не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки його контрагента і злагодженості дій між ними.

Судом під час розгляду справи не встановлено, а позивачем не доведено проведення операцій з отримання товарів у постачальників ТОВ "СВОН-ФЛАЙТ" (), ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" (), ТОВ "ПРОДТЕХНОЛОДЖИ ЛТД" ().

Представником позивача на підтвердження здійснення господарської діяльності із ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" до матеріалів справи подано Рахунок фактур № СВ 080602 від 08.06.2015, ВН № 080602 від 08.06.2015, ТТН № 235 від 08.06.2015 на оплату та поставку папір офсетний 55 г/м2 Вergaf FORM (840x620) 50 тис шт. на суму 49 200,00 грн. з ПДВ, Рахунок фактури № СФ 280501 від 28.05.2015, ВН № 280501 від 28.05.2015, ТТН № 212 від 28.05.2015 на поставу Папір мішочний 102 см щ 70 г/м кв (84х62) 21тис. шт. на суму 85 680,00 грн. з ПДВ, ВН № 250501 від 25.05.2015 Рахунок № СФ 250501 від 25.05.2015 на поставку Папір мішочний 102 см щ 70 г/м кв (84х62) 25000 шт. на суму 102 000,00 грн. з ПДВ. на загальну суму 236 880,00 грн. у тому числі 39480 грн. ПДВ, та на підтвердження здійснення господарської діяльності із ТОВ "СВОН-ФЛАЙТ" надано Рахунок фактура № СВ 03081 від 03.08.2015, ВН № 17081 від 17.08.2015, ТТН № 215 від 17.08.2015 на придбання та поставку офсет 55г/м2 (840*620) у кількості 105000 шт., офсет 55г/м2 (840*650) у кількості 30000 шт., офсет 45 г/м2 (840*620) у кількості 30000 шт., офсет 45 г/м2 (840*490) у кількості 30000 шт., на суму 163 800,00 грн. з ПДВ; Рахунок №СФ-11081 від 11.08.2015, ВН № 18081 від 18.08.2015, ТТН № 216 від 18.08.2015 на придбання та поставку офсет 55г/м2 (840*620) у кількості 60000 шт., офсет 55г/м2 (840*520) у кількості 60000 шт., офсет 45 г/м2 (840*620) у кількості 30000 шт., офсет 45 г/м2 (840*490) у кількості 30000 шт., на суму 151 200,00 грн. з ПДВ; Рахунок № СФ 21081 від 21.08.2015, ВН №21081 від 21.08.2015, ТТН № 217 від 21.08.2015 на придбання та поставку офсет 55г/м2 (840*620) у кількості 245000 шт., офсет 55г/м2 (840*520) у кількості 35000 шт., офсет 45 г/м2 (840*620) у кількості 25000 шт., на суму 256 200,00 грн. з ПДВ; на загальну суму 571 200,00 грн. у тому числі 114 240, 00 грн. ПДВ. (надано до суду 11.06.2025), однак доказів існування договірних відносин із ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" та ТОВ "СВОН-ФЛАЙТ" не надано.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що договір купівлі-продажу №04-09 від 09.04.2015 укладений із ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" та договір купівлі-продажу №55 від 20.07.22015 укладений із ТОВ "СВОН-ФЛАЙТ", на підставі яких складено первинні документи, відсутні у підприємства та не можуть бути подані до суду.

Разом з тим, суд зазначає, що самі по собі первинні документи, які позивачем надано до матеріалів справи, не є достатніми доказами реальності господарських операцій та правомірності формування податкового кредиту і витрат, оскільки такі документи лише підтверджують факт відображення операцій у бухгалтерському та податковому обліку, але не засвідчують їх господарську сутність і правові підстави виникнення зобов`язань між сторонами.

Відповідно до вимог статей 9, 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також підпункту 44.1 пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, первинні документи повинні відображати реальні господарські операції, що здійснюються на підставі належним чином укладених договорів.

Оскільки позивачем не подано до суду договори купівлі-продажу, які підтверджують виникнення господарських зобов`язань із контрагентом, суд позбавлений можливості перевірити реальність господарських операцій, їх економічну мету та відповідність вимогам податкового законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт реального здійснення господарських операцій із ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" та ТОВ "СВОН-ФЛАЙТ".

Окрім того, суд бере до уваги вирок винесений Деснянським районним судом від 30.09.2015 у кримінальному провадженні №0000083 справа №754/14071/15-к, відносно ОСОБА_1 , під час ухвалення якого судом встановлено, що ОСОБА_1 за грошову винагороду в розмірі 150 грн., здійснив державну перереєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) - ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" () у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, тобто вчинив фіктивне підприємництво, шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ "ПАУЕР СІТІ ГРУП" () з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформленні псевдо фінансово-господарських операцій та незаконному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки.

Отже, аналізуючи зазначене вище, а також те, що позивачем доведено правомірність здійснення ним господарської діяльності із контрагентами ТОВ "Транс-трейд лоджістік" () змінено назву на ТОВ "МАШ БУДСЕРВІС", ТОВ "УКРБУДМОНТАЖЛЮКС" (), ТОВ "ЛАМЕЛ ЮЕЙ" (), ТОВ "СУЧАСНЕ СВІТЛО" (), ТОВ "ЗІРКОВІ МРІЇ" () суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 30.06.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 860143,00 грн. підлягає до скасування, в частині нарахування податкового зобов`язання в розмірі 531900,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 103590,00 грн., а податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 30.06.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 823149,00 грн., підлягає до скасування, в частині нарахування податкового зобов`язання в розмірі 559640,00 грн. та штрафних санкцій 10340,00 грн.

Стосовно правомірності прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень форми "Н" № від 30.06.2017 на суму 1562,00 грн., форми "С" №00316/1404 від 30.06.2017 на суму 25580,32 грн., форми "ПС" № від 30.06.2017 на суму 510,00 грн., суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним спірних податкових повідомлень-рішень.

Згідно з матеріалами справи, контролюючим органом було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми "Н" № від 30.06.2017, згідно якого до позивача застосовано штраф за порушення терміну реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість за листопад 2016 року на суму 1562,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми "С" №00316/1404 від 30.06.2017, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 25580,32 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг;

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 30.06.2017, згідно якого до позивача застосовано штраф за порушення вимог податкового законодавства щодо сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн.

Водночас відповідачем не подано до суду жодних документів, які б підтверджували обставини, покладені в основу зазначених податкових повідомлень-рішень, а також не обґрунтовано розмір і правові підстави застосованих штрафних санкцій.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно із п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог суму судових витрат у вигляді сплати судового збору потрібно стягнути на користь позивача у розмірі 18082,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у м. Києві форми "Р" № від 30.06.2017, в частині нарахування податкового зобов`язання, в розмірі 531900,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 103590,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у м. Києві форми "Р" № від 30.06.2017, в частині нарахування податкового зобов`язання в розмірі 559640,00 грн. та штрафних санкцій 10340,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 18082,15 грн. (вісімнадцять тисяч вісімдесят дві грн. 15 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада 2003" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 жовтня 2025 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріада 2003" (просп. Голосіївський, 120, корп. 1, м. Київ, 03127 , код ЄДРПОУ - 32302926)
Відповідач:Головне управління ДПС України у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116 , код ЄДРПОУ - 44116011)
Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький