Справа № 200/1619/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року справа №200/1619/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року (повне судове рішення складено 15 травня 2025 року) у справі № 200/1619/25 (суддя в І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якій просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168) за 30 календарних днів перебування у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок на місяць;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 за 30 календарних днів перебування у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, виходячи з її розміру 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що був призваний до служби по мобілізації на підставі Указу Президента від 24.02.2022 та 04.07.2024 отримав поранення в районі н.п. Нью Йорк, Бахмутського району Донецької області, що вбачається із довідки про обставини травми). Відповідно до первинного обстеження ВЛК від 29.07.2024 через поранення, що відбулось 04.07.2024 позивачу надано відпустку на лікування строком на 30 календарних днів та у тексті довідки ВЛК не зазначено про тяжкість поранення позивача. В подальшому, після лікування та реабілітації позивач 15.10.2024 знов проходив огляд ВЛК та отримав довідку, відповідно до якої він придатний до певних посад несення військової служби та зазначено, що поранення, отримане позивачем 04.07.2024, є тяжким. Декілька раз після лікування та реабілітації, позивач звернувся до військової частини із відповідними рапортами про виплату додаткової винагороди, проте за наслідком їх розгляду позивачу усно повідомлено, що додаткових винагород не буде призначено у зв`язку з тим, що його поранення не є тяжким, а отже, вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач вимушений звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за 30 календарних днів перебування у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок на місяць.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 за 30 календарних днів перебування у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, виходячи з її розміру 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок на місяць.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підтримує в повному обсязі заперечення, висловлені у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечує і зазначає, що нарахування та виплата військовослужбовцям за час стаціонарного лікування по пораненню та за час відпустки по висновку ВЛК, якщо травма тяжка і отримана під час захисту Батьківщини, регламентується відповідно до наказу Міністерства оборони України від "07" червня 2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами) та до постанови Кабінету Міністрів України від "28" лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами).

Пунктом 11 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від "07" червня 2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами) визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пунктом 13 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від "07" червня 2018 року № 260 визначено, що Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Згідно довідки ВЛК №4492 без дати (не зазначено на кутовому штампі) у Позивача висновком ВЛК не визначено ступень тяжкості отриманого порання для прийняття рішення командиром військової частини щодо надання відпустки. Незважаючи на це, на підставі цього висновку ВЛК, Позивачу була надана відпустка згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.07.2024 №218 терміном на 30 (тридцять) діб (та чотири доби на дорогу в обидві сторони) з "30" липня по "01" вересня 2024 року до Республіка Болгарія, місто Сонячний Берег (Слънчев Бряг).

Крім того, у зазначеній довідці ВЛК №4492, вказано що підставою для надання відпустки є стаття 56 графи II Розкладу хвороб, згідно якої Позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. Відповідно до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», стаття 56, розділу ХІ (Хвороби органів травлення (К00-К93), їх наслідки), графи II Розкладу хвороб передбачає стани після перенесених гострих, загострення хронічних хвороб органів травлення, хірургічного лікування. Тобто, відпустка надавалася не у зв`язку з пораненням, а в зв`язку з лікуванням хвороби, що не пов`язана з Захистом Батьківщини та не має причинного зв`язку захворювання з пораненням. І саме тому довідка не містить відомостей про тяжкість поранення.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року замінено первинного відповідача у справі № 200/1619/25 Військову частину НОМЕР_2 на його правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2024 №850 встановлено, що Позивач 04.07.2024, перебуваючи на позиції ВОП в районі н.п. Нью-Йорк, Бахмутського району Донецької області, згідно бойового розпорядження, потрапив під танковий обстріл супротивника. Травмування отримано при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки №4492 військово-лікарської комісії, солдат за контрактом ОСОБА_1 , місце служби ВЧ НОМЕР_2 , прийнятий за контрактом у ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_1 29.02.2024.

Проведено медичний огляд ВЛК КНП «МКЛ №4» ДМР 29.07.2024.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: «МВТ від 04.07.2024. ВОСП ділянки правого плечового суглобу з дефектом м`яких тканин. Множинні ВОСП правого плеча. Дотичні ВОСП правої гомілки. СПО 09.07.2024 екстракція металевих уламків. СПО 24.07.2024 пластика дефекту м/т правого плеча місцевими тканинами» S41.1.

Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини згідно довідки про обставини травми №850 від 11.07.2024.

На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. (наказ Міністра оборони України від 14.08.2008 №402).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.10.2024 №3227/1, відносно солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 15 жовтня 2024 року.

Діагноз (включаючи код, згідно НК 025) та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):

Стан після вибухової травми (04.07.2024): акубаротравми, ВОСП правого плечового суглобу, з дефектами м`яких тканин правого плеча, дотичні правої гомілки; лікованого оперативно (04.07.2024) ПХО ран; у вигляді зміцнілих рубців, сторонніх тіл м`яких тканин правого плеча, посттравматичного правобічного брахіоплексита з незначними порушеннями функції, хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості легкого ступеня.

Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини.

Довідка про обставини травми від 11.07.2024 №850 видана командиром військової частини НОМЕР_2 . Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як тяжка.

На підставі статей 76-в, 78-в, 79-в графи ІІ Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Відповідно до довідки про надані реабілітаційні послуги та результати комплексної реабілітації (абілітації) від 08.10.2024, позивач проходив курс реабілітації (абілітації) у період з 18.09.2024 по 08.10.2024 в Державній реабілітаційній установі «Центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Донбас».

Військова частина НОМЕР_2 листом від 28.11.2024 № 1657/3998 на рапорт Позивача від 26.11.2024, щодо здійснення виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн за час перебування у відпустці по висновку ВЛК повідомила наступне.

За час стаціонарного лікування та реабілітації Позивач отримав: з 05.07.2024 по 07.07.2024 (9 677,42 грн), з 08.07.2024 по 29.07.2024 (70 964,74 грн), з 18.09.2024 по 08.10.2024 (69 139,78 грн).

Згідно довідки ВЛК №4492 без дати (не зазначено на кутовому штампі), у Позивача висновком ВЛК не визначено ступень тяжкості отриманого порання для прийняття рішення командиром військової частини щодо надання відпустки. На підставі цього висновку ВЛК, Позивачу була надана відпустка по наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.07.2024 №218 терміном на 30 (тридцять) діб (та чотири доби на дорогу в обидві сторони) з "30" липня по "01" вересня 2024 року до Республіка Болгарія, місто Сонячний Берег (Слънчев Бряг).

Висновок ВЛК №3227/1 від 15 жовтня 2024 року для визначення ступені придатності для проходження подальшої військової служби ніякого відношення до відпустки, яку Позивач отримав по попередньому висновку ВЛК №4492 не має.

Згідно довідки міжрайонної МСЕК №4 м. Черкаси до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААГ №440675, Позивачу з 18.12.2024 встановлено 3-тю групу інвалідності. Причина інвалідності: Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини. На строк до 01 січня 2026 року.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 068410, Позивачу встановлено 35% втрати професійної працездатності.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 8 зазначеної постанови установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася, воєнний стан діє на момент розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 1-2 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до приписів абзацу шістнадцятого пункту 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану.

Також, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», пунктами 9-13 якого передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: (...) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Виходячи зі змісту наведених норм, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.

Отже, Постановою №168 встановлено умови, необхідні для виплати винагороди у розмірі 100000 грн, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні (у тому числі закордонному), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва); або факт перебування у чітко визначеному виді відпустки, а саме: у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Правові висновки у подібних правовідносинах наведено в постанові Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 340/5387/22, від 16.05.2024 у справі №520/16191/23, які враховуються судом в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач 04.07.2024, перебуваючи на позиції ВОП в районі н.п. Нью-Йорк, Бахмутського району Донецької області, згідно бойового розпорядження, потрапив під танковий обстріл супротивника. Травмування отримано при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини. Вказана обставина підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2024 №850.

Відповідно до довідки №4492 військово-лікарської комісії, було проведено медичний огляд ВЛК КНП «МКЛ №4» ДМР 29.07.2024.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: «МВТ від 04.07.2024. ВОСП ділянки правого плечового суглобу з дефектом м`яких тканин. Множинні ВОСП правого плеча. Дотичні ВОСП правої гомілки. СПО 09.07.2024 екстракція металевих уламків. СПО 24.07.2024 пластика дефекту м/т правого плеча місцевими тканинами» S41.1. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини згідно довідки про обставини травми №850 від 11.07.2024.

На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів (наказ Міністра оборони України від 14.08.2008 №402).

На підставі цієї довідки ВЛК, Позивачу була надана відпустка згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.07.2024 №218 терміном на 30 (тридцять) діб (та чотири доби на дорогу в обидві сторони) з "30" липня по "01" вересня 2024 року до Республіка Болгарія, місто Сонячний Берег (Слънчев Бряг). Вказана обставина не є спірною та не заперечується сторонами.

Проте у вказаній довідці військово-лікарською комісією не було зазначено ступінь тяжкості отриманого поранення.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.10.2024 року №3227/1 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 15 жовтня 2024 року було проведено медичний огляд Позивача.

Діагноз (включаючи код, згідно НК 025) та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):

Стан після вибухової травми (04.07.2024): акубаротравми, ВОСП правого плечового суглобу, з дефектами м`яких тканин правого плеча, дотичні правої гомілки; лікованого оперативно (04.07.2024) ПХО ран; у вигляді зміцнілих рубців, сторонніх тіл м`яких тканин правого плеча, посттравматичного правобічного брахіоплексита з незначними порушеннями функції, хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості легкого ступеня. Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини.

Довідка про обставини травми від 11.07.2024 №850 видана командиром військової частини НОМЕР_2 . Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як важка. На підставі статей 76-в, 78-в, 79-в графи ІІ Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Отже, за висновком місцевого суду, довідкою військово-лікарської комісії від 15.10.2024 №3227/1 було зокрема зазначено, що травма кваліфікується як важка, що у відповідності до вимог постанови №168 та Порядку № 260 дає підстави для виплати Позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення.

Наказом Міністерства здоров`я України від 04.07.2007 № 370, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.2007 за № 902/14169, затверджено Класифікатор розподілу травм за ступенем тяжкості (далі - Класифікатор), згідно якого визначення ступеня тяжкості травм, отриманих на виробництві, проводиться з метою віднесення нещасних випадків до таких, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, які відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, за рішенням органів державного нагляду за охороною праці підлягають спеціальному розслідуванню.

Відповідно до п. 1 Класифікатора, кваліфікуючими ознаками тяжкості травм, отриманих в результаті нещасного випадку на виробництві (далі - травми), є характер отриманих ушкоджень, ускладнення та наслідки, пов`язані з цими ушкодженнями.

За ступенем тяжкості травми розподіляються на 2 категорії: тяжкі і легкі (п. 2 Класифікатора).

Відповідно до пп. 3.1 п. 3 Класифікатора до тяжких травм за характером отриманих ушкоджень зокрема відносяться: стійка втрата працездатності (інвалідність).

Згідно довідки міжрайонної МСЕК №4 м. Черкаси до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААГ №440675 Позивачу з 18.12.2024 встановлено 3-тю групу інвалідності. Причина інвалідності: Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини. На строк до 01 січня 2026 року.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 068410, Позивачу встановлено 35% втрати професійної працездатності.

З наведеного вбачається, що Позивачу було встановлено 3-ю групу інвалідності з втратою професійної працездатності 35% з причини пов`язаної із захистом Батьківщини, що відповідно до п. 3 Класифікатора за характером отриманих ушкоджень відноситься до тяжких травм.

Також, суд першої інстанції зазначив, що відсутність в довідці ВЛК №4492 інформації про ступінь тяжкості отриманого Позивачем поранення не спростовує встановлених судом у цій справі обставин, які підтверджуються доказами, зокрема довідкою ВЛК від 15.10.2024 №3227/1 та довідками МСЕК, щодо тяжкості травми, встановлення групи інвалідності та відсотка втрати працездатності.

Окружний суд констатував, що обидві вищевказані умови, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами, які містяться в матеріалах справи.

Аналогічно, щодо дотримання виду відпустки - у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії дотримано та підтверджуються документами, які містяться в матеріалах справи.

За наведених обставин, місцевий суд дійшов висновку, що відповідач мав виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що відпустка терміном 30 календарних дні у вказаний вище період була надана позивачу на підставі довідки №4492 ВЛК КНП «МКЛ №4» ДМР 29.07.2024.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: «МВТ від 04.07.2024. ВОСП ділянки правого плечового суглобу з дефектом м`яких тканин. Множинні ВОСП правого плеча. Дотичні ВОСП правої гомілки. СПО 09.07.2024 екстракція металевих уламків. СПО 24.07.2024 пластика дефекту м/т правого плеча місцевими тканинами» S41.1. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини згідно довідки про обставини травми №850 від 11.07.2024.

На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів (наказ Міністра оборони України від 14.08.2008 №402).

Спершу слід зазначити, що колегія суддів не вважає визначальними зауваження відповідача стосовно того, що у зазначеній довідці ВЛК №4492 вказано, що підставою для надання відпустки є стаття 56 графи II Розкладу хвороб, згідно якої Позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. Відповідно до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», стаття 56, розділу ХІ (Хвороби органів травлення (К00-К93), їх наслідки), графи II Розкладу хвороб передбачає стани після перенесених гострих, загострення хронічних хвороб органів травлення, хірургічного лікування. Тобто, відпустка надавалася не у зв`язку з пораненням, а в зв`язку з лікуванням хвороби, що не пов`язана з Захистом Батьківщини та не має причинного зв`язку захворювання з пораненням. І саме тому довідка не містить відомостей про тяжкість поранення.

В будь-якому випадку, в цій довідці відсутнє зазначення про те, що травма є тяжкою.

Як зазначалось вище, Постановою №168 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: (...) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, … перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування у відпустці.

Отже, не включення відповідачем позивача до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень під час його перебування у відпустці є правомірним.

При цьому колегія суддів зауважує, що правовідносини, пов`язані із перебуванням позивача у відпустці у спірний період та оплати цього періоду, завершились.

Поява колись в майбутньому підстав для визначення травми важкою (що може мати місце через кілька років або навіть після звільнення зі служби) та встановлення поранення тяжким з будь-яких причин (в тому числі, тривалі розлади здоров`я з тимчасовою втратою працездатності на 60 днів і більше; стійка втрата працездатності (інвалідність), що передбачено Класифікатором розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого Наказом Міністерства здоров`я України від 04.07.2007 № 370, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.2007 за № 902/14169), не змінює сутності правовідносин, що склались між сторонами: позивач не перебував у відпустці у зв`язку з отриманням тяжкого поранення.

При цьому слід зауважити, що діюче законодавство не містить в таких випадках можливості здійснення перерахунку грошового забезпечення за час перебування у відпустці.

Відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню, з ухваленням нової про відмову в позові.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 200/1619/25 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повне судове рішення 29 жовтня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

І. В. Геращенко

Т. Г. Гаврищук