Справа № 320/45326/24
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛП-Чайка" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛП-Чайка" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області, в якому просив, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.07.2024 №346050702 у частині п.1, яким установлено заниження суми доходу за 2023 рік на 995824558,42 грн, у тому числі за 4 квартал 2023 року у сумі 995824558,42 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що зобов`язання по кредиторській заборгованості не припинилися, не визнані безнадійними, а тому відповідна сума кредиту не може бути визначена доходом, оскільки встановлений постановою КМУ від 03.03.2022 №187 мораторій є тимчасовим явищем.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що з березня 2018 року жодних оплат по договору №4431 від 29.09.2011 позивач не проводив, а запроваджений постановою КМУ від 03.03.2022 №187 мораторій унеможливлює виконання умов вказаного договору в частині повернення кредиту позивачем, а укладена угода про переуступку права вимоги за кредитним договором передбачає можливість переведення коштів та майна платника податків України на користь юридичної особи російської федерації.

21.10.2025 відповідач явку своїх представників у судове засідання не забезпечив, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання суду повних та достовірних пояснень з поставлених судом питань.

Позивач також подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання доказів закриття кримінального провадження №0000024 від 22.11.2023, яке в судовому засіданні представники підтримали.

Враховуючи, що в попередніх судових засіданнях сторони надали свої пояснення по суті справи, протокольною ухвалою суду вказані клопотання були залишені без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, які з`явились в судове засідання 21.10.2025, враховуючи пояснення представників відповідача, надані в попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "МЛП-Чайка" є юридичною особою, зареєстрованою 10.01.2006 та основним видом економічної діяльності товариства за КВЕД є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

В період з 30.04.2024 по 10.06.2024, посадовими особами ГУ ДПС у Київській проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "МЛП-Чайка", за результатами якої складено акт №34974/10-36-07-02-12/33884915 від 17.06.2024 (а.с.23-63 т.1), в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.139.2.1 п.139.2 ст.139, пп.140.5.9, 140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на загальну суму грн. за 2023 рік.

За результатами розгляду поданих позивачем заперечень на вказаний акт перевірки, рішенням ГУ ДПС в Київській області №11917/12/10-36-07-02 від 11.07.2024, встановлено, що висновки акта перевірки відповідають нормам чинного законодавства, натомість аргументи ТОВ "МЛП-Чайка" не спростовують висновки акта про результати документальної планової виїзної перевірки (а.с.68-94 т.1).

На підставі наведеного акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.07.2024 № 346050702, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2023 рік на ,00 грн (а.с.95-96 т.1).

Пунктом 1 вказаного податкового повідомлення-рішення встановлено, що ТОВ "МЛП-Чайка" не збільшено суму доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за кредиторською заборгованістю перед ООО "Торугарт Трейдинг" (ТОВ "Торугарт Трейдінг") згідно з укладеною додатковою угодою №13 від 01.12.2023 до договору №4431 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 29.09.2011 у розмірі 995824558,42 грн., яка не відповідає вимогам пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", внаслідок порушення установленого мораторію відповідно до пункту 1, підпункту 3 та пункту 2, підпункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" не виникає внаслідок такого, що не відповідає нормам чинного законодавства України. В порушення пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України занижено суму доходу на 995824558,42 грн. за 2023 рік (у тому числі 4-й квартал 2023 року).

За результатами оскарження податкового повідомлення-рішення від 16.07.2024 № 346050702 в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 19.09.2024 повідомлення-рішення залишене без змін, а скарга - без задоволення (а.с.107-112 т.1).

Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним в частині п.1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що зобов`язання позивача за кредитним договором №4431 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 29.09.2011 із АТ "Сбербанк росії" не підлягає погашенню, внаслідок чого його сума включається до складу доходу звітного періоду.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.1 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як вбачається з акту перевірки та спірного податкового повідомлення-рішення, підставою для висновків контролюючого органу про заниження позивачем об`єкта оподаткування податком на прибуток є не збільшення позивачем суми доходу за кредиторською заборгованістю перед ООО "Торугарт Трейдинг" (ТОВ "Торугарт Трейдінг") згідно з укладеною додатковою угодою №13 від 01.12.2023 до договору №4431 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 29.09.2011 у розмірі 995824558,42 грн., яка не підлягає погашенню.

Судом встановлено, що 29.11.2011 між позивачем та АТ "Сбербанк росії" (російська федерація) укладено договір №4431 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії, сума договору 55000000,00 доларів США, для погашення заборгованості ТОВ "МЛП-Чайка" по договору кредиту з компанією "Daecon Investments Limited" (Кіпр) на строк до 28.11.2016 (а.с.114-132 т.1).

Згідно з додатковою угодою №11 від 02.04.2019, граничний строк виконання резидентом-позичальником платежів за договором №4431 становить 20.09.2023 (а.с.153-154 т.1).

Відповідно до виписки з ІАС НБУ "Кредитні договори з нерезидентами" станом на 29.03.2021, останні відомості до договору №4431 від 29.09.2011 внесено 29.03.2021 №С0967 у зв`язку зі зниженням відсоткової ставки до 7,4 % за додатковою угодою №12 від 25.03.2021 (а.с.162 т.1).

14.10.2022 між АТ "Сбербанк росії" (російська федерація)- цедент та ТОВ "Торугарт Трейдинг" (Киргизька Республіка) - цесіонарій укладено договір відступлення права вимоги №4917, за умовами якого цедент відступає цесіонарію у повному обсязі, а цесіонарій приймає у цедента і зобов`язується оплатити всі майнові права цедента до ТОВ "МЛП-Чайка", які виникли у цедента на підставі договору №4431 від 29.11.2011 із додатковими угодами; загальна сума майнових прав - 26218052,53 доларів США. Одночасно із відступленням майнових прав вимоги за кредитним договором цесіонарію передаються права вимоги, які виникли у цедента на підставі договорів застави, іпотеки, укладених з метою забезпечення виконання зобов`язання боржника за кредитним договором і підпорядковані законодавству України. Цесіонарію не передаються права (вимоги) за договорами застави, іпотеки, поруки, зазначені у додатку 2 до договору (а.с.163-188 т.1).

Згідно з додатковою угодою №13 від 01.12.2023 (т.1 а.с.160-161), боржник (ТОВ "МЛП-Чайка") підтверджує, що кредитор (ТОВ "Торугарт Трейдінг"), Киргизька Республіка) повідомив боржника, що АТ "Сбербанк росії", юридична особа російської федерації, перший кредитор за договором, переуступило кредитору всі вимоги заборгованості за договором до боржника на підставі укладеного між АТ "Сбербанк росії" та ТОВ "Торугарт Трейдінг" договору переуступки права вимоги №4917 від 14.10.2022. Зазначалося, що беручи до уваги перехід прав кредитора в зобов`язаннях з погашення заборгованості за договором переуступлення до ООО "Торугарт Трейдінг", сторони підтвердили, що станом на 14.10.2022 (дату укладення договору переуступлення) сума виданого і непогашеного кредиту складає 26143275,60 доларів США, сума нарахованих і непогашених відсотків - 74776,93 доларів США.

Також внесено, зокрема, наступні зміни до основного договору №4431: пункт 4.1 договору доповнено новим абзацом: за період з 15.10.2022 по 18.09.2024 проценти за користування кредитом не нараховуються; у пункті 6.1 датою повного погашення кредиту визначено 18.09.2024; у пункті 14.4 визначено, що правом, яке регулює договір, є матеріальне право України; всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають виходячи з даного договору чи у зв`язку з ним, в тому числі відносно висновків, тлумачення, виконання чи порушення, завершення чи недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при торгово-промисловій палаті України, згідно його регламенту. Місцем проведення суду є м. Київ, Україна.

Відповідні зміни щодо дострокової позики позивача відображено в картці бухгалтерського обліку по рахунку 506 "Інші довгострокові позики в національній валюті" станом на 31.12.2023 встановлено заборгованість перед ООО "Торугарт Трейдинг" (ТОВ "Торугарт Трейдінг") у сумі 995 824 558, 42 грн. (еквівалент 26143275,6 доларів США); у відповідності до картки по бухгалтерському рахунку 6842 "Розрахунки за нарахованими відсотками нерезидентам" станом на 31.12.2023 встановлено заборгованість перед ООО "Торугарт Трейдинг" (ТОВ "Торугарт Трейдінг") по нарахованих відсотках у сумі 2 840 207, 27 грн.

Згідно з п.5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Положеннями п.5 П(С)БО 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, передбачено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно з п.7 П(С)БО 15 "Дохід" до складу інших доходів, зокрема, включається дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Нормами ч.1, 5 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.1, 2 ст.215 ЦК України).

У статті 228 ЦК визначені правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства

Так, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

03.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" ( далі - Постанова №187), відповідно до п.1 якої для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:

які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;

визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 р. № 812 "Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану";

щодо яких за поданням міністерства, іншого державного органу у зв`язку з провадженням такими юридичними особами діяльності, необхідної для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України або подолання її наслідків, Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про тимчасове управління державою відповідними акціями, корпоративними правами або іншими правами участі (контролю), що належать російській федерації або особі, пов`язаній з державою-агресором;

2) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім безоплатного відчуження на користь держави Україна;

3) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або на користь російської федерації.

У пп.1 п.2 Постанови №187 передбачено, що правочини (у тому числі довіреності), укладені з порушенням мораторію, визначеного пунктом 1 цієї постанови, у тому числі якщо ними передбачається відповідне відчуження у майбутньому, є нікчемними.

Колегія суддів враховує положення договору відступлення прав (вимоги) від 14.10.2022 №4917, який укладений між АТ "Сбербанк росії" (цедент) та ТОВ "Торугарт Трейдинг" (цесіонарій), а саме п.5.9, 5.10 договору, відповідно до яких у випадку неможливості повернення цеденту відступлених прав у тому вигляді і обсязі, у якому вони були отримані цесіонарієм на дату уступки, цесіонарій приймає на себе зобов`язання повернути цеденту майно, отримане в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від боржника/інших осіб, у тому числі грошові кошти, а також усі права вимоги до боржника, отримані в результаті двосторонньої реституції при розгляді позову про визнання недійсними переданих (відступлених) по договору. Заборгованість цесіонарія перед цедентом по поверненню майна/грошових коштів, отриманих у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, може бути зарахована проти заборгованості цедента перед цесіонарієм по поверненню ціни договору відступлення (а.с.173 т.1).

Отже, вказані положення договору відступлення прав (вимоги) від 14.10.2022 №4917 по суті передбачають можливість перерахування на користь АТ "Сбербанк росії" (російська федерація) кредитних коштів від ТОВ «МЛП-Чайка», або передачі заставного майна, що прямо суперечить положенням Постанови №187 і такі умови порушують встановлений наведеною Постановою мораторій, внаслідок чого колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо нікчемності договору відступлення прав (вимоги) від 14.10.2022 №4917 відповідно до пп.1 п.2 Постанови №187, в результаті чого АТ "Сбербанк росії" залишається кредитором ТОВ «МЛП-Чайка» за договором №4431 від 29.11.2011.

При цьому, ТОВ «МЛП-Чайка» не може виконати свої зобов`язання перед АТ "Сбербанк росії" за договором №4431 від 29.11.2011 в силу положень Постанови №187, а також враховуючи застосовані до АТ "Сбербанк росії" санкції Рішенням РНБО України від 02.05.2018 «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України від 14.05.2018 №126/2018.

За таких обставин, керуючись п.5 П(С)БО 11 "Зобов`язання" та п.5, 7 п.5 П(С)БО 15 "Дохід" заборгованість за кредитним договором від 29.11.2011 №4431 підлягає включенню до складу доходу, як таке, що не підлягає погашенню в силу положень Постанови №187.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зважати на збройну агресію російської федерації проти України, що вимагає врахування інтересів держави України та необхідності забезпечення національних інтересів, шляхом унеможливлення переведення коштів і передачу майна громадянам і юридичним особам російської федерації. Інше трактування національного законодавства сприятиме ворожій агресії та матиме негативний вплив на обороноздатність України.

Крім того, згідно зі ст.10 Закону України "Про валюту і валютні операції" суб`єкти валютних операцій - резиденти зобов`язані надавати інформацію про їхні валютні операції уповноваженим установам, через які здійснюються такі валютні операції.

Національний банк України визначає зміст, форму, періодичність, строки, спосіб та порядок надання інформації про валютні операції відповідно до цієї статті та зобов`язань України щодо обміну інформацією, передбачених міжнародними угодами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.2, 3 постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 6 "Про затвердження Положення про порядок надання банками Національному банку України інформації щодо договорів, які передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами-кредиторами за залученими резидентами кредитами, позиками" банки здійснюють ініціювання реєстраційних дій/анулювання реєстрації договорів за допомогою засобів спеціального програмного забезпечення Національного банку України щодо реєстрації договорів згідно з Положенням про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року № 270 (Положення № 270), до 14 год. 06 лютого 2019 року.

З 07 лютого 2019 року обслуговування банками операцій резидентів за договорами, що передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами-кредиторами за залученими резидентами кредитами (позиками) (далі - договори), здійснюється з урахуванням такого:

1) реєстрація договорів, яка була здійснена Національним банком України (реєстраційні свідоцтва, що були видані Національним банком України резидентам-позичальникам) у період до 07 лютого 2019 року, втрачає(ють) чинність;

2) банки зобов`язані надавати інформацію щодо договорів в електронній формі до автоматизованої інформаційної системи Національного банку України "Кредитні договори з нерезидентами" (далі - Інформаційна система) згідно з порядком, установленим Положенням про надання інформації, з 10 год. 07 лютого 2019 року та з урахуванням підпунктів 4 та 5 пункту 3 цієї постанови;

3) інформація щодо договорів, яка згідно з Положенням № 270 надавалася банками до Національного банку України для цілей реєстрації договорів (унесення змін до реєстрації договорів) та міститься в електронному реєстрі повідомлень про договори, що ведеться засобами спеціального програмного забезпечення Національного банку України щодо реєстрації договорів (далі - Реєстр), станом на 10 год. 07 лютого 2019 року переноситься в автоматизованому режимі до облікових записів Інформаційної системи (із збереженням номера та дати запису, що відповідає договору в Реєстрі, для облікового запису, що відповідає цьому договору в Інформаційній системі);

4) банк (у разі потреби) уносить зміни/уточнення до інформації щодо договорів, яка була в автоматизованому режимі відповідно до підпункту 3 пункту 3 цієї постанови перенесена до облікових записів Інформаційної системи, у загальному порядку згідно з Положенням про надання інформації;

5) банк, якщо в Інформаційній системі немає облікового запису, що відповідає договору, реєстрація якого підтверджувалася реєстраційним свідоцтвом (із додатками за їх наявності) у паперовій формі, що було видане Національним банком України резиденту-позичальнику та станом на 06 лютого 2019 року залишалося діючим, уносить інформацію щодо такого договору (із посиланням на номер і дату такого реєстраційного свідоцтва) до Інформаційної системи не пізніше дня проведення валютної операції за цим договором через цей банк.

Пунктом 4 Положення № 270 передбачено, що банки здійснюють надання повідомлень про договори Національному банку за допомогою Інформаційної системи.

За нормами п.9, 12, 13 вказаного Положення інформація з наданих банками повідомлень про договори вноситься до Інформаційної системи в автоматизованому режимі у вигляді:

1) окремих облікових записів (далі - обліковий запис) у розрізі договорів, про які Національний банк повідомляється вперше та відповідно інформація щодо яких будь-яким із банків раніше не надавалася до Інформаційної системи та не вносилася до неї. Дата та номер облікового запису, який відповідає договору, залишаються незмінними та використовуються в подальшому для його ідентифікації в Інформаційній системі;

2) змін до облікового запису (за наявності в Інформаційній системі облікового запису, який відповідає договору). Датою внесення змін до облікового запису є дата зміни відповідних відомостей, що містяться в Інформаційній системі.

Банк має забезпечити надання до Інформаційної системи повідомлення щодо кожного договору, операції за яким між резидентом-позичальником (новим боржником) та нерезидентом-кредитором здійснюються через рахунок для грошових розрахунків (платежів) за договором, відкритий в цьому банку.

Перелік інформації у повідомленні про договір, яке надається банком до Інформаційної системи (якщо в Інформаційній системі немає облікового запису, який відповідає договору, або для внесення змін до облікового запису, який відповідає договору), зазначено в додатку до цього Положення.

Колегія суддів враховує, що з березня 2018 року позивачем не було ініційовано жодних дій з метою проведення оплати процентів по кредиту чи повернення коштів за кредитним договором №4431 від 29.09.2011. Позивачем не було здійснено оплат і після відступлення права вимоги на користь ТОВ "Торугарт Трейдінг" та укладення додаткової угоди №13 від 01.12.2023. При цьому, за основним договором, з урахуванням змін, кінцевою датою виконання визначено - 20.09.2023, тобто додаткова угода №13 укладена вже після такої дати. Також позивач не повідомляв Національний банк України про зміну кредитора і не проводив реєстрацію відповідної угоди в Національному банку України.

Наведене у своїй сукупності свідчить на користь висновку про відсутність підстав вважати, що кредитні кошти за договором №4431 від 29.09.2011 підлягають поверненню та про відсутність у позивача наміру виконувати умови вказаного договору, а тому контролюючий орган вірно встановив наявність підстав для віднесення зобов`язань за вказаним договором до доходу товариства.

Колегія суддів враховує посилання скаржника на те, що введений Постановою №187 мораторій має тимчасовий характер, а також на можливість стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку, внаслідок чого слід звернути увагу на наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 затверджено П(С)БО 16 "Витрати", відповідно до п.5, 6 яких витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.18, 29 П(С)БО 16 "Витрати" до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, зокрема, витрати на врегулювання спорів у судових органах. До складу інших витрат включаються витрати, які виникають під час діяльності (крім фінансових витрат), але не пов`язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг). До таких витрат належать, в тому числі, інші витрати діяльності.

Отже, позивач не позбавлений можливості здійснити коригування власних податкових зобов`язань та показників податкової і бухгалтерської звітності у разі будь яких змін в законодавстві чи виникнення обставин за яких включені до доходу кошти підлягатимуть поверненню кредитору чи сплаті на користь іншої особи, коли це не суперечитиме законодавчим обмеженням.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 16.07.2024 №346050702 в частині п.1, яким установлено заниження суми доходу за 4 квартал 2023 року на 995824558,42 грн, внаслідок чого відсутні підстави для його скасування, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Згідно з п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain» пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛП-Чайка" - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма