Справа № 120/5887/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 жовтня 2025 р. Справа № 120/5887/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Благодійної організації «Благодійний Фонд «Добро творящі» до Липовецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Благодійної організації «Благодійний Фонд «Добро творящі» до Липовецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення 79 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №2143 «Про затвердження Акту інвентаризаційної комісії» щодо тимчасової споруди - павільйон «Будинку Святого Миколая», яка розташована по вул. Василя Литовського в м. Липовець Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою суду від 05.05.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач в поданій позовній заяві про визнання протиправним та скасування рішення 79 сесії 8 скликання Липовецької міської ради №2143 , жодним чином не зазначає, які права та законні інтереси БО «Благодійний Фонд «Добро творящі» оскаржуваним рішенням були порушені.

На переконання представника відповідача, відносини які склались між сторонами під час реалізації проєкту «Впорядкування міського скверу» не являються відносинами державно-приватного партнерства та не можуть регламентуватися нормами закону України «Про державно-приватне партнерство», оскільки рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо певних об`єктів комунальної власності (павільйону «Будинку Святого Миколайчика»), проведення конкурсу з визначення приватного партнера, затвердження результатів такого конкурсу, визначення партнера та укладення Договору державно-приватного партнерства не приймалися. Придбання та встановлення павільйону «Будинку Святого Миколая» здійснювалось у відповідності до реалізації Проєкту облаштування міського скверу, а виділення коштів організацій-партнерів здійснювалось на благодійній основі, та жодним чином не передбачало переходу у власність на закуплені матеріали та встановленні елементи благоустрою.

Оскільки рішень щодо передачі земельної ділянки на якій розміщений Будинок Святого Миколая, у користування ФОП ОСОБА_1 . Липовецька міська рада не приймала, самовільне використання Рянічевою Т.Г. вказаного об`єкта призвело до порушення земельного законодавства та законодавства про благоустрій населених пунктів.

Представник відповідача стверджує, що Липовецькою міською радою приймаючи рішення «Про затвердження Акту інвентаризаційної комісії», було дотримано усі вимоги чинного законодавства України. Рішення являється законним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам жителів Липовецької територіальної громади (будиночок збережено, будиночок протиправно не використовується сторонніми особами).

На підставі вищезазначеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

28.05.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона наводить свої аргументи на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначає, що спірним рішенням порушено майнові права Благодійної організації «Благодійний Фонд «Добро творящі» та вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо невідповідності спірним правовідносинам відносинам державно-приватного партнерства.

03.06.2025 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням 47 сесії 6 скликання Липовецької міської ради №541 від 29.03.2013 року «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування, прийнято рішення про затвердження рішення та подання його для участі в обласному конкурсі.

Проект був реалізований та отримав назву «Впорядкування міського скверу, як елемент поліпшення якості життя в місті»

Обсяг коштів, необхідних для реалізації проекту та джерела його фінансування склали 154,18 тисяч гривень з яких 59,88 тисяч гривень - було профінансовано організатором проведення конкурсу (Обласною Радою), 39,3 тисячі гривень - частка Липовецької міської ради, 55 тисяч гривень - частка співфінансування партнерів проекту, з яких 5 тисяч гривень «Липовецький благодійний фонд громади» та 50 тисяч гривень благодійна організація «Благодійний фонд «Добро творящі».

Локальним кошторисом №2-1-1 на Будинок Святого Миколая, було передбачено (заплановано) 49959,00 гри коштів проекту.

25.03.2013 року було укладено Протокол про наміри спільної реалізації проекту (копія додається), відповідно до якого організація-партнер №1 (БО «Благодійний фонд «Добро творящі») в особі керівника Рянічевої Т.Г. взято на себе зобов`язання щодо співфінансування заходів проекту в сумі 50000,00 грн.

Відповідно до Загального бюджету проекту, кошти, що були виділені БО «Благодійний фонд «Добро творящі» направлені на заходи, що здійснюються за Проектом, а саме для придбання і встановлення «Будинку Святого Миколая».

Витрата коштів згідно Локального кошторису №2-1-1 на Будинок Святого Миколая, підтверджується Платіжною інструкцією (платіжним дорученням), згідно якого на вказаний об`єкт було витрачено 49959,00 грн. коштів проекту

Рішенням 47 сесії 6 скликання Липовецької міської ради №541 «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування (копія додається) прийнято рішення про затвердження проекту та подання його для участі в обласному конкурсі.

На підставі рішення 44 сесії міської ради 6 скликання «Стратегії розвитку м. Липовець на період до 2020 року № 480 від 09.01.2013 року, рішення 47 сесії міської ради 6 скликання «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування» від 29 березня 2013 року № 541 було затверджено Проект «Впорядкування міського скверу, як елемент поліпшення якості життя в місті». Загальний бюджет проекту (грн.) складав 154180,00 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто вісімдесят грн. 00 коп.). Найменування заходів, що здійснювалися за проектом, перелік та найменування видатків, прописано у додатку 1 до проекту.

Згідно Локального кошторису № 2-1-1 на Будинок Святого Миколая, в рамках проекту було закуплено та проведено роботи по влаштуванню конструктивних елементів Будинок Святого Миколая, загальною вартістю 49959 грн. Дані роботи були профінансовані з боку організації-партнера проекту № 1 благодійного фонду «Добро творящі» в особі директора Рянічевої Т.Г. відповідно до Протоколу про наміри спільної реалізації проекту від 25 березня 2013 року.

В серпні місяці 2024 року міською радою було отримано запит №54/1-3178 вих-24 від 06.08.2024 року керівника Немиріської окружної прокуратури у Вінницької області про щодо вивчення стану дотримання інтересів держави у земельних правовідносинах на території Липовецької територіальної громади, щодо оформлення права користування тимчасових споруд та малих архітектурних форм, їх встановлення, оформлення відповідної документації, у зв`язку з чим, інвентаризаційною комісією міської ради було обстежено «Сквер» розташованого по вул. В.Липківського міста Липовець.

В ході інвентаризації було встановлено комунальне майно, необліковані активи (елементи благоустрою), що розташовані у «Сквері» по вул. В.Липківського міста Липовець, а саме: Павільйон «Будинку Святого Миколая» та «Памятник воїнам інтернаціоналістам».

23.12.2024 року на 79 сесії 8 скликання Липовецької міської ради було прийнято рішення №2143 «Про затвердження інвентаризаційної комісії», яким на підставі статті 136 Господарського кодексу України, Закону України «Про благоустрій населених пунктів», наказу Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 № 879 «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань», рішення 44 сесії Липовецької міської ради 6 скликання від 09 січня 2013 року № 480 «Стратегії розвитку м. Липовець на період до 2020 р», рішення 47 сесії Липовецької міської ради 6 скликання від 29 березня 2013 року № 541 «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування», розглянувши протокол інвентаризаційної комісії від 04 грудня 2024 року, з метою забезпечення ефективності використання комунального майна, враховуючи клопотання відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства міської ради від 05 грудня 2024 року № 01-10/430, висновок постійної комісії міської ради з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозбереження та транспорту, керуючись статтями 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада затвердила Акт Інвентаризаційної комісії від 04 грудня 2024 року, згідно з додатком; Комунальному підприємству «Комунсервіс» Липовецької міської ради (балансоутримувачу): 1) прийняти в господарське відання майно комунальної власності Липовецької територіальної громади, взяти на баланс необліковані активи (елементи благоустрою), зазначені в пунктах 5.1, 5.2 додатку до цього рішення; 2) забезпечити оформлення відповідних документів та здійснювати заходи щодо ефективного використання та збереження переданого майна.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування (стаття 7 Конституції України).

Згідно з частиною 1 статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Конституційний Суд України в рішенні від 18.06.2002 №12-рп/2002 у пункті 1 резолютивної частини зазначив, що положення частини 1 статті 140 Конституції України в аспекті порушених у конституційному поданні питань необхідно розуміти так, що ці положення дають визначення місцевого самоврядування як права територіальної громади вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15.10.1985, ратифікованої Законом України від 15.07.1997 №452/97-ВР, головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню органів місцевого самоврядування повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону. Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР).

Згідно з положеннями статті 24 Закону №280/97-ВР правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону (частина 1).

Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь (частина 2).

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (частина 3).

Відповідно до статті 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації (пункт 42); встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність (пункт 44).

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпункт 7 пункту «а» статті 30 Закону №280/97-ВР).

Статтею 31 Закону №280/97-ВР передбачено, що виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до статті 73 Закону №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон №2807-IV).

Статтею 5 Закону України №2807-IV встановлено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону №2807-IV передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері благоустрою населених пунктів віднесено забезпечення реалізації державної політики у цій сфері.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у розумінні частини 1 статті 12 Закону України №2807-IV, є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Частиною 1 статті 10 Закону №2807-IV встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, а також затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 12 Закону №2807-IV суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно статті 13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики б) пам`ятки культурної та історичної спадщини в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Режим використання об`єктів благоустрою визначено статтею 14 Закону №2807-IV, яка передбачає, що такі об`єкти використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Приписами статті 21 Закону №2807-IV передбачено перелік елементів благоустрою.

Так, мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил (частина 2).

Згідно зі статтею 22 Закону №2807-IV комплексним благоустроєм вважається проведення на визначеній території населеного пункту (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з улаштування (відновлення) покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями для безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, встановлення малих архітектурних форм, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення інженерно-технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду.

Крім цього, відповідно до положень статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Система благоустрою населених пунктів включає, зокрема організацію, нормування та здійснення контролю, у тому числі самоврядного, у сфері благоустрою населених пунктів. У свою чергу нормування у сфері благоустрою передбачає, зокрема, затвердження правил благоустрою населених пунктів, а також затвердження місцевих програм, технічної документація з питань благоустрою територій населених пунктів (проекти, схеми, карти, атласи тощо). За своєю юридичною природою перелік тимчасових споруд, призначених для здійснення підприємницької діяльності, комплексні схеми розміщення тимчасових споруд є актами нормування у сфері благоустрою, розробка та затвердження яких входить до повноважень відповідної місцевої ради на підставі пункту 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України».

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом, Рішенням 47 сесії 6 скликання Липовецької міської ради №541 від 29.03.2013 року «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування, прийнято рішення про затвердження рішення та подання його для участі в обласному конкурсі.

Проект був реалізований та отримав назву «Впорядкування міського скверу, як елемент поліпшення якості життя в місті», партнерами якого виступили Липовецька міська рада, ЛБО «Липовецький благодійний фонд громади», БО «Благодійний фонд «Добро творящі», кожен з яких вніс свою частку в його фінансування.

Також вказаний проект передбачав, що безпосередньою реалізацією заходів буде займатися КП «Комунсервіс» Липовецької міської ради, яке має відповідний досвід та матеріальну базу для цього, а виконання комплексу організаційних заходів буде покладено на Липовецьку міську раду, як розробника проекту.

Обсяг коштів, необхідних для реалізації проекту та джерела його фінансування склали 154,18 тисяч гривень з яких 59,88 тисяч гривень - було профінансовано організатором проведення конкурсу (Обласною Радою), 39,3 тисячі гривень - частка Липовецької міської ради, 55 тисяч гривень - частка співфінансування партнерів проекту, з яких 5 тисяч гривень «Липовецький благодійний фонд громади» та 50 тисяч гривень благодійна організація «Благодійний фонд «Добро творящі».

Локальним кошторисом №2-1-1 на Будинок Святого Миколая, було передбачено (заплановано) 49959,00 гри коштів проекту.

25.03.2013 року було укладено Протокол про наміри спільної реалізації проекту (копія додається), відповідно до якого організація-партнер №1 (БО «Благодійний фонд «Добро творящі») в особі керівника Рянічевої Т.Г. взято на себе зобов`язання щодо співфінансування заходів проекту в сумі 50000,00 грн.

Відповідно до Загального бюджету проекту, кошти, що були виділені БО «Благодійний фонд «Добро творящі» направлені на заходи, що здійснюються за Проектом, а саме для придбання і встановлення «Будинку Святого Миколая».

Витрата коштів згідно Локального кошторису №2-1-1 на Будинок Святого Миколая, підтверджується Платіжною інструкцією (платіжним дорученням), згідно якого на вказаний об`єкт було витрачено 49959,00 грн. коштів проекту

Рішенням 47 сесії 6 скликання Липовецької міської ради №541 «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування (копія додається) прийнято рішення про затвердження проекту та подання його для участі в обласному конкурсі.

На підставі рішення 44 сесії міської ради 6 скликання «Стратегії розвитку м. Липовець на період до 2020 року № 480 від 09.01.2013 року, рішення 47 сесії міської ради 6 скликання «Про затвердження проекту на обласний конкурс проектів та програм розвитку органів місцевого самоврядування» від 29 березня 2013 року № 541 було затверджено Проект «Впорядкування міського скверу, як елемент поліпшення якості життя в місті». Загальний бюджет проекту (грн.) складав 154180,00 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто вісімдесят грн. 00 коп.). Найменування заходів, що здійснювалися за проектом, перелік та найменування видатків, прописано у додатку 1 до проекту.

Згідно Локального кошторису № 2-1-1 на Будинок Святого Миколая, в рамках проекту було закуплено та проведено роботи по влаштуванню конструктивних елементів Будинок Святого Миколая, загальною вартістю 49959 грн. Дані роботи були профінансовані з боку організації-партнера проекту № 1 благодійного фонду «Добро творящі» в особі директора Рянічевої Т.Г. відповідно до Протоколу про наміри спільної реалізації проекту від 25 березня 2013 року.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» загальні характеристики та мета встановлення (облаштування скверу міста Липовець елементами благоустрою) вказують що «Будинок Святого Миколая» не являється тимчасовою спорудою.

Даний елемент благоустрою попадає під ознаки Павільйону. Павільйон це невеличке і зазвичай ізольоване паркове приміщення, призначене для відпочинку чи окраси парку. Невеликі розміри павільйону наближають його до паркової альтанки.

Статтею 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» регламентовано наступне: Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: 9) малі архітектурні форми; 10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; Відповідно до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації»: - благодійник - дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності; - бенефіціар - набувач благодійної допомоги (фізична особа, неприбуткова організація або територіальна громада), що одержує допомогу від одного чи кількох благодійників для досягнення цілей - Благодійна організація - юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності; - Благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику; - Благодійний фонд - благодійна організація, яка діє на підставі статуту, має учасників та управляється учасниками, які не зобов`язані передавати цій організації будь-які активи для досягнення цілей благодійної діяльності; Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону, Благодійники спільно чи індивідуально можуть здійснювати благодійну діяльність на підставі добровільного вибору одного або кількох таких її видів: 1) безоплатна передача у власність бенефіціарів коштів, іншого майна, а також безоплатне відступлення бенефіціарам майнових прав; 4) безоплатне надання послуг та виконання робіт на користь бенефіціарів;

Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону, метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій.

Оскільки рішень щодо передачі земельної ділянки на якій розміщений Будинок Святого Миколая, у користування третій особі Липовецька міська рада не приймала, самовільне використання вказаного об`єкта призведе до порушення земельного законодавства та законодавства про благоустрій населених пунктів.

В даному випадку, матеріали справи не містять доказів передачі земельної ділянки на якій розміщений Будинок Святого Миколая, у користування ФОП ОСОБА_1 , або БО «Добро творящі».

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема доказів долучених представником відповідача, в даній споруді здійснюється підприємницька діяльність, що підтверджується відповідними договорами оренди та поясненнями свідків, наданими в рамках кримінального провадження.

Більше того, доводи наведені позивачем в обґрунтування вимог позовної заяви можуть вказувати на самовільне зайняття та використання земельної ділянки комунальної власності без отримання відповідного рішення розпорядника майна, що не відповідає вимогам чинного законодавства та Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004.

Як встановлено в ході судового розгляду, «Будинок Святого Миколая» являється малою архітектурною формою - комунальним майном, необліковані активи (елементи благоустрою) які поставлено на баланс Липовецької міської ради.

Окрім того, з відповіді КП «Комунсервіс» за №03-11/08 від 03.01.2025 року слідує, що на підставі рішення міської ради «Будинок Святого Миколая» поставлено на баланс комунальної установи.

Відповідно, «Будинок Святого Миколая» являється елементом благоустрою, Скверу, розташованого в місті Липовець та фактично за своїм первинним призначенням виконує функції поліпшення якості життя мешканців міста Липовець, та є власністю Липовецької територіальної громади.

Земля на якій розташовані елементи благоустрою «Скверу» по вул. В.Липківського міста Липовець являється земельною ділянкою комунальної власності, рішення про передачу в користування, або у власність вказаної землі органом місцевого самоврядування не приймалися.

Загальні характеристики та мета встановлення (облаштування скверу міста Липовець елементами благоустрою) вказують що «Будинок Святого Миколая» не являється тимчасовою спорудою та не потребує виготовлення паспорта прив`язки.

В той же час, даний елемент благоустрою попадає під ознаки Павільйону. Павільйон це невеличке і зазвичай ізольоване паркове приміщення, призначене для відпочинку чи окраси парку. Невеликі розміри павільйону наближають його до паркової альтанки».

Враховуючи положення пп. 1.5 п. 1 розділу ІІІ Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене наказом Мінфіну від 02.09.2014 р. № 879, міська рада має відповідні повноваження взяти на баланс необліковані активи згідно первинної документації (рішення сесій Липовецької міської ради, проєктів благоустрою), у разі виявлення під час інвентаризації об`єктів, що не знаходяться на обліку, а також об`єктів, дані про які відсутні в обліку, до інвентаризаційного опису відсутні відомості і технічні показники про такі об`єкти.

Відповідно до п. 1 розділу ІV Положення, Висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства.

Згідно частин п`ятої, восьмої статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Матеріалами справи підтверджено, що на сайті Липовецької міської ради було оприлюднено проект рішення «Про затвердження Акту інвентаризаційної комісії» з метою постановки «Будинку Святого Миколая» та «Памятник воїнам інтернаціоналістам» на баланс Комунального підприємства «Комунсервіс Липовецької міської ради».

Вказане рішення було прийняте на підставі статті 136 Господарського кодексу України, Закону України «Про благоустрій населених пунктів», наказу Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 № 879 «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань».

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи сторони позивача, що відносини, які склалися між позивачем та відповідачем є відносинами державно-приватного партнерства, оскільки вони не можуть регламентуватися нормами Закону України «Про державно-приватне партнерство».

Нормами вказаного закону регулюються організаційно-правові засади взаємодії державних партнерів з приватними партнерами та основні принципи державно- приватного партнерства на договорній основні.

Відповідно до ст. 1 даного Закону, державно- приватне партнерство - співробітництво між державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами в особі відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування (державними партнерами) та юридичними особами, крім державних та комунальних підприємств, або фізичними особами - підприємцями (приватними партнерами), що здійснюється на основі договору в порядку, встановленому цим Законом та іншими законодавчими актами.

Правовими засадами державно-приватного партнерства є: Конституція України, Цивільний кодекс України Господарський кодекс України, Закон України «Про державно-приватне партнерство», інші законодавчі акти України, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 2 Закону).

Приписами ч. 2 ст. 13 Закону встановлено, що рішення про здійснення державно- приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, проведення конкурсу з визначення приватного партнера та затвердження результатів приймаються місцевими радами.

Порядок проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів державної комнулаьної власності та об`єктів, які належать Автономній Республіці Крим, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2011 р. № 384.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону, визначення приватного партнера для укладення договору (договорів) у рамках державно-приватного партнерства здійснюється виключно на конкурсних засадах, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 17 регламентовано укладення договору в рамках державно-приватного партнерства з переможцем конкурсу.

Посилання позивача в позовній заяві на ті обставини, що відносини які виникли між Липовецькою міською радою та Благодійною Організацією «Благодійний Фонд «Добро творящі» є відносинами державно-приватного партнерства являються безпідставними, оскільки рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо певних об`єктів комунальної власності (павільйону «Будинку Святого Миколайчика»), проведення конкурсу з визначення приватного партнера, затвердження результатів такого конкурсу, визначення партнера та укладення Договору державно-приватного партнерства не приймалися.

В силу статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Придбання та встановлення павільйону «Будинку Святого Миколая» здійснювалось у відповідності до реалізації Проєкту облаштування міського скверу.

Виділення коштів організацій-партнерів здійснювалось на благодійній основі, та жодним чином не передбачало переходу у власність на закуплені матеріали та встановленні елементи благоустрою.

Витрата коштів згідно Локального кошторису №2-1-1 на Будинок Святого Миколая, підтверджується Платіжною інструкцією (платіжним дорученням), згідно якого на вказаний об`єкт було витрачено 49959,00 грн. коштів проекту.

Проект був реалізований та отримав назву «Впорядкування міського скверу, як елемент поліпшення якості життя в місті».

Обсяг коштів, необхідних для реалізації проєкту та джерела його фінансування склали 154,18 тисяч гривень з яких 59,88 тисяч грн було профінансовано організатором проведення конкурсу (Обласною Радою), 39,3 тисячі гривень частка Липовецької міської ради, 55 тисяч гривень частка співфінансування партнерів проєкту з яких 5 тисяч гривень «Липовецький благодійний фонд громади» та 50 тисяч гривень благодійна організація «Благодійний фонд «Добро творящі».

Як зазначалося вище, 25.03.2013 року було укладено Протокол про наміри спільної реалізації проєкту (копія додається), відповідно до якого організація-партнер №1 (БО «Благодійний фонд «Добро творящі») в особі керівника Рянічевої Т.Г. взято на себе зобов`язання щодо співфінансування заходів проєкту в сумі 50000,00 грн.

На підставі вище зазначеного, а також враховуючи норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, закону «Про благоустрій населених пунктів», наказу Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 № 879 «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» суд вважає, що позовні вимоги Благодійної Організації «Благодійний Фонд «Добро творящі» до Липовецької міської ради Вінницького районну Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення 79 сесії 8 скликання Липовецької міської ради №2143 «Про затвердження Акту інвентаризаційної комісії», зобовязання вчинити дії, є необґрунтованими, такими що не відповідають фактичним обставинам по справі та нормам чинного законодавства України, а відтак задоволенню не підлягають.

Щодо інших покликань позивача суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 КАС України та частини 1 статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994 статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З врахуванням підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не є необхідним надавати детальну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Благодійна організація "Благодійний фонд "Добро творящі" (вул. Василя Липківського, 47, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, )

Відповідач: Липовецька міська рада Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницька область, 22500, )

Суддя Чернюк Алла Юріївна