Справа № 480/8759/24
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2025 р. Справа №480/8759/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Відповідачі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку їм копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в електронний кабінет, але у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подали. З огляду на положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке.
Суд встановив, що 02.05.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком, до якої було додано усі документи, які підтверджують його право на пенсію за віком.
Рішенням від 09.05.2024 № 19 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у нього необхідного стажу роботи. За підрахунками відповідача його страховий стаж становить 27 років 08 місяці 09 днів (а.с.13).

Суд не погоджується з такими рішеннями відповідача та вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон).

Умови призначення пенсії за віком визначені у статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та у статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року від 24 до 34 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, за період роботи до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, страховий стаж підтверджується відповідно до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У спірних правовідносинах відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком через відсутність у нього необхідного страхового стажу. Зокрема, відповідач не зарахував періоди роботи позивача з 03.04.1982 по 01.06.1982, з 14.06.1986 по 10.12.1989, з 01.01.1991 по 26.02.1993 через недоліки в записах у трудовій книжці, та період з 23.03.1993 по 31.12.1997 у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому суд враховує, що записи про періоди роботи позивача з 03.04.1982 по 01.06.1982, з 14.06.1986 по 10.12.1989, з 01.01.1991 по 26.02.1993, з 23.03.1993 по 31.12.1997 не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст. Разом з тим записи виконані послідовно, під порядковими номерами 5, 6, 14, 15, 17 та 18, розміщені в хронологічному порядку, написані акуратно, завірені підписом керівника та печаткою підприємства, що, у свою чергу, не потребує обов`язкового підтвердження трудового стажу додатковими документами (а.с.15-18).

До того ж працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові у справі № 687/975/17 від 21.02.2018.

Крім того, відповідно до матеріалів справи факт зайнятості позивача в спірні періоди підтверджується трудовою книжкою та архівною довідкою від 12.01.2021 № К-20 (а.с.15-18,19).

Таким чином, період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні йому цього виду пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відмовивши позивачу в призначенні пенсії за віком, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд враховує, що в контексті захисту прав позивача, суд визнає, що суб`єктом відновлення порушеного права позивача є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як орган, який прийняв оскаржуване в цій справі рішення про відмову в призначені позивачу пенсії за віком.

У свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не приймало оскаржуваного рішення, відповідно, не порушувало прав позивача. Тому суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу періоди роботи з 03.04.1982 по 01.06.1982, з 14.06.1986 по 10.12.1989, з 01.01.1991 по 26.02.1993, з 23.03.1993 по 31.12.1997 та призначити пенсію за віком з дати звернення за її призначенням.

Також, що стосується вимоги позивача зобов`язати відповідача виплачувати пенсію за віком, суд зазначає, що суд не вирішує вимоги на майбутнє. Суд вирішує спори щодо вже порушених прав, тому така вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 968,96 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.29).

Керуючись статтями 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ідентифікаційний код 21108013), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Г. Чекірди, 10, ідентифікаційний код 21318350) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.05.2024 № 19 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 03.04.1982 по 01.06.1982, з 14.06.1986 по 10.12.1989, з 01.01.1991 по 26.02.1993, з 23.03.1993 по 31.12.1997 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.04.1982.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 02.05.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 968,96 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах