Справа № 400/4535/25
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 р. № 400/4535/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у зарахуванні періоду служби в армії СРСР з 17.05.1982 до 19.06.1984 в районах, прирівняних до Крайньої Півночі (Читинська область) до пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок страхового (трудового) стажу, з урахуванням пільгового обчислення в півторакратному розмірі за період з 17.05.1982 до 19.06.1984.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2023 році йому призначено пенсію за віком. Загальний страховий стаж складає 39 років 05 днів. Враховано періоди роботи, в тому числі періоди військової служби на території Читинської області колишнього СРСР Прикордонних військах з 17.05.1982 до 19.06.1984. Проте зараховано до стажу вказаний період в одинарному розмірі замість пільгового обчислення у співвідношенні 1 місяць служби за 1,5 місяці.

Ухвалою від 08.05.2025 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що робота в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів крайньої півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові, що працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача складає 39 років 05 днів, враховано протягом вересня 1978 - квітня 2023 років, в тому числі періоди військової служби на території Читинської області колишнього СРСР у Прикордонних військах з 17.05.1982 по 19.06.1984, зараховано в одинарному розмірі. Отже, до страхового стажу в кратному обчислені зараховується робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Відтак, вимога позивача зарахувати періоди військової служби в армії СРСР з l7.05.1982 по l9.06.1984 в районах прирiвняних до Крайньої Півночі (Читинська область) до пільгового стажу є безпідставною та необґрунтовано.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та з 02.06.2023 отримує пенсію за віком.

Страховий стаж позивача для призначення пенсії складає 39 років 05 днів.

До страхового стажу у пільговому обчисленні не зараховано період служби в армії СРСР з 17.05.1982 до 19.06.1984 в районах, прирівняних до Крайньої Півночі (Читинська область).

18.03.2025 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою щодо зарахування періоду служби в армії СРСР з 17.05.1982 до 19.06.1984 у пільговому обчисленні.

Листом від 04.04.2025 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області роз`яснено про відсутність підстав для зарахування у пільговому обчисленні періодів проходження служби в армії позивача в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 5 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на підставах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, для пільгового обчислення страхового стажу передбачена можливість надавати вказані документи за вибором особи.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містяться і у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Приписами п. 3 Порядку № 637 для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Водночас, порядок та умови зарахування в пільговому обчисленні стажу для робітників, які переводились, направлялися або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави відрізняються від умов зарахування в пільговому обчисленні стажу військовослужбовцям, які проходили військову службу у вказаних районах.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано, зокрема Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 (далі - Постанова №590).

Пунктом 6 Постанови № 590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Постанова №393).

Відповідно до абз. 9 п. 1 Постанови №393 до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов).

Окрім того, вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перегляду не підлягає (пункт 5 Постанови №393).

Відтак, як законодавство колишнього СРСР до 1 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР. До страхового стажу зараховується період військової служби у кратному пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №727/1441/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з матеріалами справи, записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 підтверджується період проходження служби в Радянській армії з 12.05.1982 до 25.06.1984.

Також, відповідно до довідки Центрального архіву Державної прикордонної служби України від 23.06.2008 № 579 ОСОБА_1 проходив військову службу у військових частинах на території Читинської області колишнього СРСР у Прикордонних військах з 17.05.1982 до 19.06.1984, що дає право на обчислення пенсії в пільговому обчисленні у співвідношенні 1 місяць служби за 1,5 місяці.

За таких обставин, позивач має право на зарахування періоду проходження служби з 09.11.1982 по 28.10.1988 в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у пільговому розрахунку як один місяць служби за півтора місяці.

Тому відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні періоду проходження військової служби у пільговому обчисленні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду служби в армії СРСР з 17.05.1982 до 19.06.1984 в районах, прирівняних до Крайньої Півночі (Читинська область) до пільгового стажу.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу період служби в армії СРСР з 17.05.1982 до 19.06.1984 у пільговому розрахунку як один місяць служби за півтора місяці і провести перерахунок та виплату пенсії з 02.06.2023, з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн двадцять коп) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28.10.2025.

Суддя Н.О. Бульба