Справа № 460/124/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року м. РівнеСправа №460/124/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-2), у якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить:

визнати протиправними та скасувати:

- наказ ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.09.2024 в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період резервістів і військовозобов`язаних, позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до поіменного списку;

- наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №729 від 20.01.2025 про зарахування позивача до списків особового складу частини, про призначення останнього на посаду, про прийняття ним справ та посади і про вступ до виконання ним обов`язків за посадою у військовій частині НОМЕР_1 ;

зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виключити позивача із списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

Позовну заяву подано представником позивача адвокатом Онисковцем Миколою Юрійовичем, який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія ВК № 1154865 від 03.01.2024.

Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначив, що відповідно до листа Приватного вищого навчального закладу Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука №01/283 від 29.11.2024, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в даний час навчається на юридичному факультеті за спеціальністю 081 Право, другий ступінь вищої магістр. Наказ про зарахування 010/050-с від 30.08.2024. Початок навчання 01.09.2024. В системі ЄДЕБО згенерована «Довідка про навчання та документи про освіту» для ОСОБА_1 03.09.2024 в 13:40 за номером 256156. В книзі реєстрації довідок зроблено запис про отримання довідки, що підтверджено особистим підписом. Працівниками університету було сформовано повідомлення №013-2/1301 від 02.09.2024 про здобуття освіти ОСОБА_1 та відправлено засобами поштового зв`язку до 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зауважив, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язок щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу покладено на відповідні районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Позивач 03.09.2024, будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою повідомлення про наявність у нього відстрочки від проходження служби у Збройних Силах України та подання відповідної заяви про надання відстрочки. Проте, всупереч вимогам Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, начальником Першого відділу Дубенського РТЦКСП 03.09.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви про відстрочку та примусово направлено на військово-лікарську комісію у місто Рівне, де ОСОБА_1 примусово пройшов військово-лікарську комісію та негайно після цього, без оформлення належних документів, був доставлений на полігон з метою проходження підготовки до служби у ЗСУ. З огляду на вказані обставини, представник позивача стверджує, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесенні оскаржуваного наказу від 03.09.2024 в частині призову ОСОБА_1 , як керівник органу, на який законом покладено обов`язок з перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу, не переконався в тому, що позивач, як студент денної форми навчання, підпадає під вимоги статті 23 частини 2 абзацу 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Таким чином, представник позивача доводить, що в порушення абзаців 4, 5 статті 1, абзаців 1, 2 частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзацу 1 частини 1 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 був незаконно призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Представник позивача вважає, що відповідачі, приймаючи оскаржувані накази, не діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Належним способом захисту порушеного права вважає скасування оскаржених наказів та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу військової частини.

Ухвалою від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у відповідачів додаткові докази. Встановлено строк для подання відповідачами відзиву, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач-1 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану" (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" (зі змінами), наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.09.2024 №348 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації та направлений для проходження військової служби у складі команди НОМЕР_1 . Жодних заяв, скарг, заперечень чи відмови від призову на військову службу під час мобілізації від позивача не надходило. Документів та заяви, які б підтвердили право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачену статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", до ІНФОРМАЦІЯ_3 подано не було. За наведеного, відповідач-1 вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позов та ухвалу суду від 07.01.2025 доставлено до електронного кабінету відповідача-2 в підсистемі Електронний суд 07.02.2025.

У встановлений судом строк відповідач-2 відзиву не подав.

Ухвалою від 08.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 10.02.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог у справі.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , 1988 року народження, відповідно до витягу з наказу Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені Академіка Степана Дем`янчука» від 30.08.2024 №010/050-с зарахований студентом І курсу магістратури юридичного факультету спеціальності 081 Право денної форми навчання за результатами конкурсного відбору за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

Довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 03.09.2024 №256154 підтверджує, що на підставі даних, які містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту». Період здобуття освіти з 01.09.2024 по 28.02.2026.

Згідно з витягом з наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.09.2024 №348 рядовий ОСОБА_1 , 1988 року народження, призваний на військову службу під час загальної мобілізації, введення воєнного стану та направлений для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.09.2024 №255 солдат ОСОБА_1 з 04.09.2024 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначений курсантом навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки. Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважаючи вищевказані накази протиправними, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно із ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч. 1).

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2).

Частиною другою статті 2 Закону №2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Частина шоста статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачає такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався та діє на даний час.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ).

Згідно зі ст. 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до статті 4 Закону №3543-ХІІ загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч.2).

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення (ч. 5).

Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа (ч. 6).

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені в статті 22 Закону №3543-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

За змістом абз. 1 ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки надано повноваження щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації.

Водночас, статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також, зокрема, здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури (п. 1 ч. 3).

Особи, зазначені у пунктах 1-5 частини третьої цієї статті, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом (ч. 4).

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (ч. 7).

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 8).

Частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-ХІІ встановлено, що Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Цей порядок визначає, зокрема: процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів; процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

На виконання частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 16.05.2024 № 560, якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).

Згідно з п. 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Відповідно до п. 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Пунктом 58 Порядку №560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації (абз. 1).

Здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5 (абз. 1 п. 62 Порядку №560 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Додаток 5 до Порядку №560 визначає Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з пп. 1 п. 2 додатку 5 до Порядку №560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документи, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури, є:

- довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (п. 59 Порядку №560 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 60 Порядку №560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів (абз. 1).

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади (абз. 2).

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом (абз. 3).

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення (абз. 4).

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6 (абз. 5).

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку (абз. 6).

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (абз. 7).

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (абз. 8).

У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів (абз. 11).

Згідно з п. 63 Порядку №560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби..

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Наказом Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені Академіка Степана Дем`янчука» від 30.08.2024 №010/050-с ОСОБА_1 зарахований студентом І курсу магістратури юридичного факультету спеціальності 081 Право денної форми навчання.

Довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 03.09.2024 №256154 підтверджує, що на підставі даних, які містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту». Період здобуття освіти з 01.09.2024 по 28.02.2026.

Представник позивача у позовній заяві стверджує, що 03.09.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою повідомлення про наявність у нього відстрочки від проходження служби у Збройних Силах України та подання відповідної заяви про надання відстрочки на підставі того, що він є студентом І курсу магістратури юридичного факультету. Проте, всупереч вимогам Закону №3543-ХІІ та Порядку №560 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 03.09.2024 було відмовлено у прийнятті заяви про відстрочку та примусово направлено на військово-лікарську комісію, після чого без оформлення належних документів позивач був доставлений на полігон з метою проходження підготовки до служби у ЗСУ.

Своєю чергою, відповідач у відзиві зазначив, що документів та заяв, які б підтверджували право позивача на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачену ст. 23 Закону №3543-ХІІ, від позивача не надходило.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що учасник судового процесу - суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності виключно в адміністративних справах про їх оскарження. Водночас, інший учасник судового процесу не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги чи заперечення. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваних наказів належить відповідачам, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом щодо оскарження таких наказів.

Всупереч викладеному, на підтвердження обставин звернення позивача 03.09.2024 до відповідача-1 із заявою про надання відстрочки на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ позивач жодних доказів не надав.

Матеріали справи не містять також доказів створення позивачем запиту на оформлення відстрочки через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як це передбачено ч. 8 ст. 23 Закону №3543-ХІІ та п. 59 Порядку №560, і на наявність відповідних обставин та доказів позивач не покликається.

На підтвердження обставин повідомлення відповідача-1 про право на відстрочку до позовної заяви долучено лист Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені Академіка Степана Дем`янчука» від 29.11.2024 №01/283, за змістом якого працівниками університету було сформовано повідомлення №013-2/1301 від 02.09.2024 про здобуття освіти ОСОБА_1 та відправлено засобами поштового зв`язку (Укрпошта) до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази фактичного надіслання вищим навчальним закладом вищевказаного поштового відправлення, а також докази отримання відповідачем-1 такого листа до моменту видачі спірного наказу т.в.о. Першого відділу Дубенського РТЦКСП від 04.09.2024 №348 про мобілізацію ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, за сприяння місцевих держадміністрацій, виконавчих органів міських рад виконують рішення комісій з питань направлення для проходження базової військової служби про направлення громадян України для проходження базової військової служби; ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; здійснюють ознайомлення громадян України з їх правами та обов`язками під час взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, призову на військову службу та проходження зборів, а Центральне управління та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів України - під час призову на військову службу та проходження зборів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; проводять агітацію, відбір, вивчення, оформлення документів кандидатів на військову службу за контрактом, у тому числі осіб офіцерського складу, та їх направлення до військових частин, навчальних військових частин (центрів); здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також повноваженнями щодо оформлення для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.

Своєю чергою, громадяни мають обов`язок з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин. Це також стосується військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, які повинні з`явитися на виклики керівників відповідних органів.

Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону №2232-XII призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 1487), пунктом 2 якого встановлено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:

фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;

здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;

подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 14 Порядку № 1487 передбачено, що військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

У разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад.

Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Пунктом 23 Порядку № 1487 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Громадяни, які підлягають взяттю на військовий облік та не можуть здійснити електронну ідентифікацію в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зобов`язані особисто прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України (ч. 8 ст. 5 Закону №1951-VIII).

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (ч. 9 ст. 5 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: відомості про зайнятість (код підприємства, місце роботи, посада) (пп. 12); відомості про освіту та спеціальність (пп.16).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Відповідно до проаналізованих вище по тексту судового рішення правових норм, в разі змін в персональних даних військовозобов`язаного на нього покладається обов`язок особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувати із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для внесення змін до їх облікових даних.

Такий висновок суду ґрунтується на приписах частини одинадцятої статті 38 Закону №2232-XII, пункту 23 Порядку № 1487, підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Суд підкреслює, що чинне законодавство України, яке регулює засади здійснення військового обліку громадян України, зокрема, щодо призову на військову службу під час мобілізації, не містить норм щодо комунікації призовників, резервістів, військовозобов`язаних з відповідними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в інший спосіб, ніж вчинення відповідних дій особисто, в тому числі й для повідомлення про зміну в персональних даних та надання підтверджуючих документів щодо наявності у військовозобов`язаного права на відстрочку від призову на військову службу.

Зі змісту військово-облікового документа позивача, сформованого в «Резерв+» 17.11.2024, суд встановив, що в графах «Відстрочка до» та «Тип відстрочки» відомості відсутні.

Таким чином, позивач до часу звернення до суду з позовом у цій судовій справі до районного центру комплектування та соціальної підтримки особисто (безпосередньо або засобами поштового зв`язку, чи через електронний кабінет в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів) не звертався з відповідною заявою та підтверджуючими документами про наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ.

Оскільки відповідні документи для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не були подані ним особисто до районного центру комплектування та соціальної підтримки за місцем обліку, що об`єктивно унеможливило оцінку їх повноти та достатності відповідачем-1 для прийняття рішення щодо надання позивачу відстрочки, а в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів на час мобілізації позивача були відсутні відповідні відомості, то у суду відсутні підстави вважати протиправною поведінку відповідача-1 щодо прийняття спірного наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.09.2024 №348 про мобілізацію ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи представника позивача про те, що при винесенні оскарженого наказу т.в.о. начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 як керівник органу, на який законом покладено обов`язок щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу, не переконався в тому, що позивач, як студент денної форми навчання підпадає під вимоги п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, суд зазначає таке.

Аналіз положень Законів №2232-XII, №3543-ХІІ та № 1951-VIII, Порядків №560 та № 1487, а також Положення №154 свідчить на користь того, що районний центр комплектування та соціальної підтримки здійснює перевірку наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу за відповідною заявою самого військовозобов`язаного, або інформацією, що міститься в його військово-обліковому документі.

Разом з тим, матеріалами судової справи не підтверджується, що позивач особисто звертався до відповідача-1 з відповідною заявою для отримання відстрочки від призову відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, а його військово-обліковий документ не містить інформації про наявність підстав для надання йому відстрочки.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що здійснюючи 04.09.2025 мобілізаційні дії відносно ОСОБА_1 та включаючи його до наказу від 04.09.2024 №348, Перший відділ Першого відділу Дубенського РТЦКСП діяв в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже правомірно.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №729 від 20.01.2025 та зобов`язання командира ВЧ НОМЕР_1 прийняти рішення про виключення позивача зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Як встановлено судом з наданих позивачем доказів, солдат ОСОБА_1 з 04.09.2024 зарахований до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначений курсантом навчального взводу навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.09.2024 №255, а не наказом №729 від 20.01.2025, як помилково зазначив представник позивача.

Військова частина НОМЕР_1 надіслала представнику позивача відповідь на адвокатський запит супровідним листом за вихідним №729 від 20.01.2025, до якого було долучено витяг з наказу від 04.09.2024 №255 (а.с. 115, 116).

Таким чином, згідно з матеріалами судової справи, позивач з часу прийняття відповідачами оскаржуваних наказів, тобто з 04.09.2024, був призваний на військову службу під час мобілізації та проходив військову службу в складі військового підрозділу впродовж понад три місяці, при цьому жодним чином не висловлював своєї незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю жодного з відповідачів, до часу звернення представника позивача 03.01.2025 до суду з цим позовом. Докази протилежного у справі відсутні.

Встановлені судом фактичні обставини справи у своїй сукупності дають суду підстави для висновку про добровільність поведінки позивача під час його призову на військову службу під час мобілізації, безвідносно до наявності у нього права на відстрочку, яке не було реалізоване у передбачений чинним законодавством спосіб внаслідок пасивної поведінки позивача. Тому суд вважає, що заперечення за сплином кількох місяців в позовній заяві факту добровільності проходження позивачем військової служби після його зарахування до складу військового формування на оцінку спірних правовідносин жодним чином не впливає.

Також суд враховує, що підстави звільнення військовослужбовців з військової служби, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, наведені в п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ.

Суд підкреслює, що факт здобуття позивачем освіти не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону №2232-XII, яка визначає вичерпний перелік таких підстав.

Матеріали судової справи не містять доказів існування правових підстав для звільнення позивача з військової служби під час дії правового режиму воєнного стану. Натомість, обставини, на які вказує позивач, не зумовлюють правового наслідку у вигляді звільнення з військової служби відповідно до приписів статті 26 Закону №2232-ХІІ. Отже позовна вимога про зобов`язання відповідача-2 виключити позивача зі списків особового складу не може бути визнана обґрунтованою.

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, пред`явлених до відповідача-2.

Суд зауважує, що в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, передумовою для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Повний текст рішення складений 28 жовтня 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко