Справа № 945/1427/25
Суддя: Лопіна О. О.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1427/25
Провадження № 2-а/945/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

04 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 25 червня 2025 року відносно нього було винесено постанову № 372/2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Зазначив, що сам виховує неповнолітню дитину, проходив комісію ВЛК та отримав відстрочку до 24.02.2028, не переховувався, повісток не отримував.

Посилаючись на неправомірність дій відповідача, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом надання відзиву на позовну заяву, який 15.08.2025 представником відповідача ОСОБА_2 сформовано в системі «Електронний суд».

Так, представник відповідача зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Додатком 2 до Порядку №1487 визначені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом 1 яких передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1)перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки; 2)прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

Згідно правил військового обліку, позивач мав прибути за повісткою, а тому неприбуття за повісткою є порушенням правил військового обліку.

Відповідно до п. 28-29 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» N560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Відповідно до пункту 41 Постанови N 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у тому числі день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Представник вважає, що процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності була здійснена з дотриманням вимог закону, правопорушення було кваліфіковано виходячи із норм закону та на законних підставах начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 була винесена постанова про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .

09 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2025 року продовжено розгляд адміністративної справи, справу призначено до розгляду на 30.09.2025.

30 вересня 2025 року через канцелярію суду від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача у відрядженні з 24.09.2025 по 25.10.2025.

У зв`язку з цим, розгляд справи відкладено до 27 жовтня 2025 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з мотивів та підстав, викладених у позовній заяві, наголошуючи на тому, що дійсно проживає не за місцем своєї реєстрації, проте у тому ж селі Нечаяне, тримає зв`язок із співробітниками поштового відділення, так як отримує соціальну допомогу. Жодних повісток не отримував. ВЛК проходив у 2023 році, підлягає повторному медичному пересвідченню у 2028 році, вважав, що до цієї дати мав відстрочку, ще і тому, що виховує сам неповнолітнього сина. 16 червня 2025 року його затримали співробітники ТЦК та повідомили, що він перебуває у розшуку, склади протокол про вчинення адміністративного правопорушення за неявку за повісткою, яка зі слів співробітників направлялась йому у 2024 році.

Просив суд скасувати постанову № 372/2025 як таку, що є незаконною.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, суд розглядав справу за відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи ухвалені (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 25 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було винесено постанову № 372/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

З постанови вбачається, що 16 червня 2025 року о 15 год. 30 хв. в приміщенні Миколаївського обласного об`єднаного центру мобілізації під час уточнення даних з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено адміністративне правопорушення, що вчинив військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, а саме: будучи належним чином оповіщений відповідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 N560, не прибув за викликом по повістці N?1005192 від 05 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 в строк, зазначений у повістці (не зазначено дату та час), чим порушив вимоги абзацу 8 частини третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Повістка N1005192 від 05 листопада 2024 року сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.30 Порядку із зазначенням інформації, передбаченої п.29 Порядку. Повістка була направлена засобом поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з дотриманням вимог п.30-3 і абзацу четвертого п.34 Порядку на адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання громадянина відповідно п. 34 Порядку.

Відповідно до п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

У постанові міститься посилання на копію довідки про причини повернення рекомендованого листа (форма Ф20), з аналізу якої посадовою особою зроблено висновок про те, що громадянин ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але до зазначеного місця в означений строк не явився, причину неприбуття на виклик не повідомив, підтверджуючих документів щодо наявності поважних причин неприбуття не надав, чим порушив вимоги абзацу восьмого частини третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ N560 від 16 травня 2024 року і вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивач порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема не з`явився по повістці, підтверджуючих документів щодо наявності поважних причин неприбуття не надав.

За приписами ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 41 Порядкупроведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ N560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Разом з тим, представником відповідача не надано суду жодного доказу направлення позивачеві повістки з указанням дати та часу з`явлення, Довідку форми 20, на які посилається у відзиві на позовну заяву, що було б належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі відсутності належного оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не прибуття останнього не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Оскільки у такому випадку неможливим є встановлення порушення правил військового обліку в частині прибуття за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з огляду на відсутність належного виклику.

З аналізу вищенаведених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність доказів в даній справі факту належного оповіщення позивача про необхідність з`явитись з метою уточнення даних.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Сторона відповідача доказів на спростування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та вказаних у позові обставин до суду не надала, доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення в суді не спростувала, доказів на підтвердження порушення позивачем норм ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та вчинення адміністративного правопорушення не надала та оскаржувана позивачем постанова їх не містить.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова № 372/2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 25.06.2025, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., без належних доказів, які підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень, які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Ураховуючи результати розгляду справи якими позов задоволено повністю, а також керуючись положеннями ст. 139 КАС України, суд вважає за належне стягнути з відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 73-77, 90, 205, 241-246, 255, КАС України, статтями 245, 247, 251, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову № 372/2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 25.06.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн- скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП-закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець смт. Новоселівське, Роздольненський район, АР Крим, зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Олена ЛОПІНА