Справа № 200/2871/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року справа №200/2871/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі № 200/2871/25 (головуючий суддя І інстанції Крилова М.М.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Донецькій області № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 76050,00 гривень; № 14-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 12402,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 6084,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 82908,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 35244,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 80586,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 14969,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 1098,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 14550,25 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 13731,25 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 2239,25 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 6363,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 13848,90 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 89987,70 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 92580,60 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 39355,80 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 84922,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 6793,80 гривень.

В частині позовних вимог заявлених до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення Державної податкової служби України (ДПС) про залишення без розгляду скарг на податкові повідомлення-рішення відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5389,72 грн.

07 липня 2025 року представник позивача звернулася до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/2871/25 про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 75 655,11 грн.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року заяву представника позивача - адвоката Ромась Анастасії Ігорівни про ухвалення додаткового рішення для розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі № 200/2871/25 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням, відповідач - ГУ ДПС у Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу домовому повністю.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Представник позивача не дотримався умов, визначених ч. 7 ст. 139 КАС України: докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона у справі зробила відповідну заяву.

Рішення у справі прийнято 03.07.2025, проте, заява про стягнення судових витрат надійшла до суду першої інстанції тільки 07.07.2025. При цьому, в позовній заяві від 22.04.2025 не йшлося про подання заяв про стягнення судових витрат по справі, зокрема, на правничу допомогу.

Також, розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

22 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому в позовній заяві від 22.04.2025 представником позивача не визначалися вимоги про стягнення з відповідача судових витрат по справі, зокрема, витрат на правничу допомогу, не надавалося документальне підтвердження цих витрат, як і не зазначалося, що таке підтвердження буде надано суду пізніше.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби в Донецькій області № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 76050,00 гривень; № 14-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 12402,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 6084,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 82908,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 35244,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 80586,00 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 14969,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 1098,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 14550,25 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 13731,25 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 2239,25 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 6363,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 13848,90 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 89987,70 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 92580,60 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 39355,80 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 84922,50 гривень; № 0-0522-UA0021407 від 26.06.2024 року на суму 6793,80 гривень.

В частині позовних вимог заявлених до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення Державної податкової служби України (ДПС) про залишення без розгляду скарг на податкові повідомлення-рішення відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5389,72 грн.

07 липня 2025 року представник позивача звернулася до суду першої інстанції з заявою про постановлення додаткового рішення у справі № 200/2871/25 про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 75 655,11 грн.

На підтвердження витрат представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 17.03.2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ромась А.І.

Відповідно до п. 1 Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 4 Договору визначено порядок оплати послуг адвоката.

За надання правничої допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленостей сторін. Крім цього, сторони домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. (п. 4.3).

Крім оплати гонорару, клієнт відшкодовує адвокату всі витрати, понесені ним у зв`язку з виконанням даної угоди. (п. 4.6).

Згідно зі звітом виконанні наступні послуги на суму 30 000,00 грн, зокрема, досудова робота (підготовка та подання скарг на оскаржувані податкові-повідомлення рішення) та послуги надані під час судового процесу (написання та подання позовної заяви, написання та подання клопотання про усунення недоліків позовної заяви, написання та подання клопотання про перехід зі спрощеного позовного провадження в загальне, написання та подання відповідей на відзиви).

Відповідно до рахунку-акту від 17.03.2025 б/н на підставі Договору ОСОБА_1 сплачено за правове обслуговування 30 000,00 грн на користь адвоката Ромась А.І.

В рахунку-акті від 17.03.2025 б/н не зазначено, які саме послуги були виконані та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд першої інстанції, стягуючи на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн, виходив з принципів співмірності, складності справи.

Також суд першої інстанції зазначив, що заявником додержано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України, оскільки заява з доказами понесених витрат направлена до суду 07 липня 2025 року в межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, тобто в строк, передбачений вказаною статтею.

Оцінка суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами другою та третьої статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, серед інших, витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, позивач, її представник до дати ухвалення рішення у цій справі (03 липня 2025 року) не зверталися до суду першої інстанції з заявами про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, не надавали докази цих витрат (договори, акти, квитанції тощо), тобто не інформували суд першої інстанції про наявність у позивача витрат на правничу допомогу.

З заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат (витрат на правничу допомогу) представник позивача звернулася до суду першої інстанції тільки 07 липня 2025 року, додавши до заяви докази понесення витрат на правничу допомогу, тобто після розгляду справи по суті.

Дійсно, представником позивача додержано строк подання доказів про понесення витрат по справі п`ятиденний після ухвалення рішення суду (рішення ухвалено 03.07.2025, заява подана 07.07.2025).

Проте, представником позивача не дотримано умову, визначену частиною сьомою статті 139 КАС України, а саме: не подано заяву про понесені судові витрати (наявність доказів на підтвердження сплати судових витрат по справі (витрат на правничу допомогу) до закінчення судових дебатів у справі, тобто до ухвалення по справі рішення судом першої інстанції до 03 липня 2025 року.

Є неприйнятними доводи представника позивача про поважність причин несвоєчасного надання заяви про понесені судові витрати через відмову судом першої інстанції в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження, оскільки заява про понесені судові витрати може бути оголошена не тільки під час судових дебатів або судових засідань. Така заява може бути надана суду в будь-який час до розгляду справи по суті, зокрема, про наявність витрат по справі може бути зазначено в позовній заяві, в окремій письмовій заяві, наданій до суду в будь-який час до розгляду справи по суті тощо.

Дійсно, представник позивача зверталася до суду першої інстанції з заявою від 29 травня 2025 року про перехід від спрощеного до загального провадження у справі.

Проте, з дати 29.05.2025 по дату 03.07.2025 (ухвалення рішення) пройшло більше місяця і протягом цього строку представник позивача не була позбавлена можливості надати до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» заяву про наявність судових витрат по справі.

З огляду на вищевикладене, заява представник позивача від 07.07.2025 про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 75 655,11 грн підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування додаткового рішення суду першої інстанції з ухваленням постанови про залишення заяви без розгляду.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі № 200/2871/25 задовольнити.

Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі № 200/2871/25 скасувати.

Заяву адвоката Ромась Анастасії Ігорівни від 07 липня 2025 року про постановлення додаткового рішення у справі № 200/2871/25 про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 75 655,11 грн залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення 29 жовтня 2025 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв