Справа № 420/2834/25
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2834/25

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

11.07.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Бітова А.І.

Градовського Ю.М.

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта Крутоголової О.О.

представника відповідача Димон І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.11.2024 №647 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.01.2025 № 89 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

поновити старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 8 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України на посаді старшого лейтенанта поліції, поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП. Наказами від 06.11.2024 №647, від 16.01.2025 №89о/с, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні окремих вимог Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП, Дисциплінарного статуту, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та посадової інструкції поліцейського до позивача застосовано і реалізовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, позивач зазначає, що висновки службового розслідування не містять повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, не встановлюють та не доводять вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, не визначають, в чому саме виразилось порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліцейського, та які саме негативні наслідки відбулись внаслідок виявлення порушення, а також не містять будь-яких мотивів обраного виду дисциплінарного стягнення.

При цьому, позивач зауважує на тому, що свої службові обов`язки він виконував з дотриманням вимог нормативно-правових актів, діяв професійно, жодних порушень чинного законодавства не допускав. Натомість оспорювані накази не відповідають критеріям обґрунтованості та правомірності, тому підлягають скасуванню в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані накази прийнято на підставі повного та об`єктивного службового розслідування, обраний вид дисциплінарного стягнення є цілком обґрунтованим та правомірним, тому підстави для скасування оспорюваних наказів, поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням частини 1 статті 22 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та помилково залишено поза увагою те, що дисциплінарне стягнення у відношенні позивача не було виконане протягом місяця з дня його застосування. При цьому, наведені положення Закону прямо визначають, що після закінчення встановленого строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Зауважує на тому, що висновки службового розслідування, з якими погодився суд першої інстанції, про порушення позивачем вимог Інструкції №1026 є формальними та необґрунтованими, такими, що не враховують повідомлені поліцейським обставини стосовно технічної неможливості використання штатного нагрудного відеореєстратора. При цьому, позивач вжив необхідних заходів задля фіксування службової ситуації та використав альтернативні засоби фіксації події, що не заборонено жодною нормою Інструкції №1026.

На переконання апелянта, висновки службового розслідування не враховують всі фактичні обставини та не містять належних обґрунтувань тяжкості правопорушення. Застосування дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції відбулось за формальних обставин, тому оспорювані накази не можуть відповідати критеріям обґрунтованості і правомірності та підлягають скасуванню в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент патрульної поліції України посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді старшого лейтенанта поліції, поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП.

До відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт від 16.09.2024 року старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП за фактом перевірки інформації, яка викладена в письмовому зверненні ОСОБА_2 від 16.08.2024 року №Н-2672 з приводу протиправних дій, в тому числі, позивача, які мали місце 15.08.2024 року.

У зверненні зазначено, що 15.08.2024 року приблизно о 13:00 заявник керував транспортним засобом Cherry Tiggo та його було зупинено співробітниками УПП в Одеській області ДПП Грузіновим С.Ю. та ОСОБА_1 , які повідомили заявнику Правила дорожнього руху, однак ніяких матеріалів відносно заявника не складали. У зверненні зазначено, що під час спілкування один з поліцейських повідомив заявнику про наявність ознак наркотичного сп`яніння, при цьому до заявника підійшов інший поліцейський ( ОСОБА_3 ), який був без портативного відеореєстратора. Зі змісту звернення вбачається, що у подальшому ОСОБА_3 повідомив заявнику, що йому краще самостійно проїхати для проходження огляду на стан сп`яніння для подальшого уникнення судового розгляду. Після того як заявник погодився самостійно звернутися до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_3 повідомив заявнику, що йому потрібно сказати це на камеру. Після цього, ОСОБА_3 увімкнув портативний відеореєстратор, представився, повідомив, що вбачає у заявника ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак заявник не розумів, що саме йому потрібно відповісти та відмовився.

30.09.2024 року заступником начальника управління-начальником відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП подано на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП доповідну записку про результати проведеної перевірки, згідно якої встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не забезпечили ведення безперервної відеофіксації на портативні відеореєстратори під час події за участі ОСОБА_2 , чим порушили окремі вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026.

З метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №8 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та поліцейським взводу №2 роти №8 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , наказом Управління патрульної поліції в Одеській області від 30.09.2024 року №600 призначено службове розслідування.

14.10.2024 року начальником Управління патрульної поліції в Одеській області затверджено Висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №8 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та поліцейським взводу №2 роти №8 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Під час службового розслідування враховано, що відповідно до роздавальної відомості технічних пристроїв, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перед початком несення служби отримали портативний відеореєстратор №471436 та №471497.

Перегляд відеозапису з відеореєстратора, який був закріплений у службовому транспортному засобі поліцейських, показв, що зупинка автомобіля Cherry Tiggo, номерний знак НОМЕР_1 здійснена 15.08.2024 року о 12:48. На відеозаписі також зафіксовано як ОСОБА_7 підходить до автомобіля заявника, проте відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських за цією подією починаються о 13:09.

Перегляд відеозаписів з портативних відеореєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , показав, що 15.08.2024 року о 13:10 ОСОБА_3 виходить зі службового транспортного засобу та повідомляє заявника про те, що приблизно через 5 хвилин він буде вільний (що зафіксовано передзаписом портативного відеореєстратора), після чого ОСОБА_3 о 13:11 вмикає портативний відеореєстратор та повідомляє про причини зупинки транспортного засобу, а саме те, що заявник під час керування автомобілем здійснив поворот ліворуч хоча це було заборонено, а також те, що в ході спілкування з заявником виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував заявнику проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак заявник відмовився та повідомив що самостійно звернеться до медичного закладу протягом 24 годин. Надалі відповідно до записів ОСОБА_3 провертається до службового транспортного засобу, де відбувається складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому ОСОБА_3 виходить із службового транспортного засобу та ознайомлює заявника з протоколом.

Під час проведення перевірки, на поданий рапорт для отримання відеозаписів з портативних відеореєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у період часу з 12:48 по 13:08, доповідною запискою старшого статистики СЗтТ УПП в Одеській області ДПП повідомлено, що 15.08.2024 року у період часу з 12:48 по 13:08 під час несення служби ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відеофіксація на портативні відеореєстратори не здійснювалась.

Згідно відібраних пояснень, ОСОБА_3 зазначив, що здійснював безперервну відеофіксацію без будь-яких порушень, а розбіжності в часі відеозапису з портативного відеореєстратора та реєстратора, який встановлений на транспортному засобі обумовлено технічними причинами, оскільки його особистий відеореєстратор неточно відображає час. ОСОБА_3 також зазначив, що використовує свій особистий відеореєстратор замість службового через технічні особливості останнього, оскільки службовий відеореєстратор періодично видаляє дані. Відеофіксація на особистий відеореєстратор здійснена для страхування, так як службовий не завжди працює коректно, до нього не можливо підключитись через встановлений пароль.

Згідно висновків службового розслідування, ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 284 КУпАП, пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, пункту 4 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1. розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 №5112, та відповідно до частини дванадцятої статті 19, пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.11.2024 №647, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 284 КУпАП, пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, пункту 4 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1. розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 №5112, відповідно до частини дванадцятої статті 19, пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 2 роти № 8 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказаний наказ реалізований наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.01.2025 №89 о/с «По особовому складу», яким відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 8 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 16 січня 2025 року.

Не погоджуючись з висновками та наказами ДПП, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

У частині 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України також передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2).

Згідно статей 11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції (пункт 7).

У статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

У статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Згідно правил статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Слід враховувати, що відповідно до пунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 року №5112, інспектор під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; поліцейський під час несення служби зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вжити заходів щодо запобігання та припинення такого правопорушення; виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до вимог законодавства, нормативно - правових актів Міністерства внутрішніх справ України та організаційно - розпорядчих документів Національної поліції України.

Згідно пункту 2 розділу І, підпункту 2 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Відповідно до пунктів 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Також, відповідно до статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни. Обставини щодо вчинення особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

Виходячи з обставин справи, позивачем не здійснювалась відеофіксація на портативний відеореєстратор з моменту початку події, зокрема відсутні відеозаписи з портативного відеореєстратора, на якому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, початок бесіди з водієм.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків відповідача про те, що положення Інструкції №1026 зобов`язують працівників поліції включити портативний відеореєстратор з момент початку виконання службових обов`язків, а відеозйомку вести безперервно до завершення несення служби. Незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора тягне за собою негативні наслідки, оскільки створює перешкоди в належній реалізації функцій поліції. Отже, сам факт незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора під час виконання ним службових обов`язків й до їх закінчення, спричиняє шкідливі наслідки такої протиправної поведінки, обмежує доказування правомірності поведінки поліцейського.

Разом з цим, за результатами службового розслідування встановлено, що позивач після розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія (заявника) обмежився усним зауваженням, однак в порушення вимог Інструкції №1395 не виніс постанову про закриття справи.

Під час службового розслідування також враховано ту обставину, що порушення позивачем вимог Інструкції №1026, що виразилось в нездійсненні безперервної відеофіксації під час виконання службових обов`язків, має повторний характер та наказом від 03.05.2024 року №251 поліцейський (позивач) притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність. В подальшому, у травні 2024 року, у відношенні поліцейського (позивача) призначалось службове розслідування також за фактом порушення вимог Інструкції №1026 в частині не здійснення безперервної відеофіксації під час виконання службових обов`язків, за результатом чого вирішено обмежитись у відношенні поліцейського (позивача) діючим на той час дисциплінарним стягненням у виді попередження про неповну службову відповідність. Однак, застосовані заходи дисциплінарного впливу не дали відповідного результату, не вплинули на підвищення рівня службової діяльності поліцейського.

Також, поліцейський (позивач) пояснив, що після розгляду справи про адміністративне правопорушення водій був звільнений від адміністративної відповідальності та в даному випадку поліцейським на місці події оголошено усне зауваження. Однак, під час службового розслідування враховано, що частиною 2 статті 284 КУпАП передбачено винесення постанови про закриття справи при оголошенні усного зауваження та за результатами розгляду справи не було винесено жодного адміністративного матеріалу за порушення ПДР.

Під час вирішення справи судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що за час служби поліції позивач мав такі дисциплінарні стягнення: зауваження - наказ УПП в Одеській області ДПП № 714 від 01.08.2023 (за порушення вимог Інструкції №1026); догана - наказ УПП в Одеській області ДПП № 743 від 04.08.2023 (за порушення вимог Інструкції №1026); сувора догана - наказ УПП в Одеській області ДПП №1124 від 28.12.2023; попередження про неповну службову відповідність - наказ Департаменту патрульної поліції №251 від 03.05.2024.

Враховуючи викладене, оскільки повідомлені органу поліції обставини давали правові підстави для проведення службового розслідування, позивач був забезпечений правом на надання пояснень з приводу наведених обставин, встановлені під час службового розслідування обставини не мають вагомих суперечностей, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що висновки службового розслідування є об`єктивними та обґрунтованими і безумовно створили правові підстави для видання оспорюваних за цим позовом наказів.

Дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції застосовано до позивача у відповідності до положень частин 1, 2 статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку, та виконане (реалізоване) після прибуття поліцейського до місця проходження служби згідно частини 4 статті 22 цього Дисциплінарного статуту. Порушень прав та інтересів позивача у зв`язку із процедурою виконання дисциплінарного стягнення апеляційним судом не встановлено.

З огляду на правомірність оспорюваних наказів відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 27.10.2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.І. Бітов

Ю.М. Градовський