Справа № 520/25539/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28.10.2025 № 520/25539/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Розпорядження НКРЕКП №116-р від 22 липня 2025 р. "Про усунення порушень ПРАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" в частині положень щодо зобов`язання ПРАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" у термін до 01 вересня 2025 року ініціювати розірвання договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги та договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом, які є додатками до зазначених договорів про постачання з ОСОБА_1 .

Зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує, судом встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства між ОСОБА_1 та ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» укладено та діють:

1) Договір №04 від 07.11.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством №04 від 07.11.2019, як додаток №2 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07.11.2019 №04;

2) Договір №05 від 07.11.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством №05 від 07.11.2019, як додаток №2 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07.11.2019 №05;

3) Договір №06 від 07.11.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством №06 від 07.11.2019, як додаток №2 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07.11.2019 №06;

4) Договір №07 від 15.11.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договір про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством №07 від 015.11.2019, як додаток №2 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 15.11.2019 №07.

За своєю правовою природою Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього Договору (заява додається).

Із розміщеної на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП, Комісія) інформації позивачу стало відомо, що на підставі планової перевірки з посиланням на Акт перевірки від 27 червня 2025 року №142 Комісією було видано Розпорядження від 22 липня 2025 р. №116-р "Про усунення порушень ПРАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ", яким зобов`язано зазначене приватне товариство () усунути порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1469, а саме:

підпункту 29 пункту 2.2 у частині своєчасної та в повному обсязі сплати за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії,

підпункту 10 пункту 2.3 (у редакції, що діяла до 16 січня 2024 року) у частині купівлі електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, відповідно до правил роздрібного ринку,

підпункту 10 пункту 2.3 у частині купівлі електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 91 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та здійснення пріоритетної оплати її вартості у кожному розрахунковому періоді,

для чого у термін до 01 вересня 2025 року:

ініціювати розірвання договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги та договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, які є додатками до зазначених договорів про постачання, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

забезпечити у повному обсязі розрахунки за придбану електричну енергію, яка вироблена приватними домогосподарствами у 2021 - 2024 роках, на суму заборгованості, зафіксовану Актом, про що у термін до 25 вересня 2025 року повідомити НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Харківській області з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів.

Таким чином, на думку позивача, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ухвалено рішення у формі розпорядження, яке безпосередньо порушує та втручається у законні права та інтереси - ОСОБА_1 , що підлягають захисту та відновленню згідно порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Також у позові позивач зазначає, що серед умов вищезазначених договорів відсутні підстави, визначені Розпорядженням від 22 липня 2025 р. №116-р "Про усунення порушень ПРАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ", для розірвання договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги та договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, які є додатками до зазначених договорів про постачання, та вважає, що зазначений регуляторний акт індивідуальної дії є протиправним та порушує охоронювані Законом України Про альтернативні джерела енергії права та законні інтереси позивача, ОСОБА_1 , що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Представником відповідача, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг на 2025 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.11.2024 № 1940, постанови НКРЕКП від 03.06.2025 № 834 «Про збільшення строку проведення планової перевірки ПрАТ «Харківенергозбут» (копія додана до відзиву), відповідно до посвідчень на проведення планової перевірки від 21.05.2025 № 243, від 06.06.2025 № 268 та від 20.06.2025 № 295, НКРЕКП здійснено планову перевірку дотримання ПрАТ «Харківенергозбут» вимог законодавства та Ліцензійних умов № 1469 за період діяльності з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2024 року, за результатами якої складено Акт від 27.06.2025 № 142 (далі - Акт № 142).

Так, проведеною перевіркою встановлено та в Акті № 142 зафіксовано (ст. 229-241), що між ОСОБА_1 та ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» укладені договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 07.11.2019 № 04 за адресою: АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 та договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 15.11.2019 № 07 за адресою: АДРЕСА_3 , які є Додатками № 2 (невід`ємною частиною) до Договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07.11.2019 № 04, № 05, № 06 та договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством від 15.11.2019 № 07.

Перевіркою встановлено, що споживачем з метою продажу електричної енергії, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства за зазначеними вище адресами, надавались документи, якими підтверджується наявність земельної ділянки.

Водночас, згідно з інформацією, наданою у листі Київської окружної прокуратури м. Харкова від 08.11.2023 № 50-912-23, у тому числі, на земельній ділянці гр. ОСОБА_1 , розташовані сонячні панелі у великій кількості, які ззовні огороджено парканом, що створює єдину земельну ділянку без жодних споруд.

Тобто, між споживачем ОСОБА_1 та ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» укладено договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством із порушенням вимог законодавства чинного на момент укладення таких договорів, оскільки об`єктом споживача є зазначена земельна ділянка без наявності будівельного майданчика.

Вищевикладене свідчить про порушення ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» при укладенні вищезазначених договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством з ОСОБА_1 вимог:

підпункту 10 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов № 1469 (у редакції, що діяла до 16.01.2024), яким визначено, що постачальники універсальної послуги мають також дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема, купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, відповідно до правил роздрібного ринку;

підпункту 10 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов № 1469 (у редакції, що діяла з 16.01.2024), яким визначено, що постачальники універсальної послуги мають також дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Відповідно до пункту 10.1 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 428 (далі - Порядок контролю № 428) у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов НКРЕКП розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

Пунктами 10.3 та 10.4 Порядку контролю № 428 передбачено, що за порушення законодавства та ліцензійних умов у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП може застосовувати до ліцензіатів санкції у вигляді: застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; накладення штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії (аналогічні норми передбачено статтею 22 Закону № 1540-VIII).

22.07.2025 на засіданні НКРЕКП, яке проводилось у формі відкритого слухання за результатами розгляду Акту № 142 прийнято, зокрема Розпорядження № 116-р, яким ПрАТ «Харківенергозбут» зобов`язано усунути порушення Ліцензійних умов № 1469.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, поданий представником відповідача відзив, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 та абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 30.01.2020 по справі № 826/4954/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позовні вимоги фактично стосуються розірвання договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги та договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, які є додатками до зазначених договорів про постачання, які були укладені між ПрАТ "Харківенергозбут" з ОСОБА_1 , які за своєю суттю є цивільно-правовими.

Суд зазначає, що між ОСОБА_1 та відповідачем, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, жодних правовідносин, а тим більше, публічно-правових на даний час не виникло. Оскаржуваним розпорядженням породжено публічно-правові відносини між відповідачем та третьою особою.

При цьому, суд також бере до уваги доводи позивача, зазначені у позовній заяві, а саме що перелічені у мотивувальній частині Розпорядження НКРЕКП 116 від 22.07.2025 підстави для зобов`язання ПрАТ "Харківенергозбут" в резолютивній частині - ініціювати розірвання договорів про постачання електроенергії та договорів про купівлю-продаж електроенергії за "зеленим" тарифом з ОСОБА_1 - жодним чином не стосуються складу дій чи бездіяльності позивача. Оскільки безпосередньо з тексту спірного Розпорядження вбачається, що у діях позивача конкретно перелічений склад правопорушення зазначених пунктів відсутній, дії з боку НКРЕКП щодо ініціювання розірвання договору, стороною якого цей держорган не є взагалі є нічим іншим як актом незаконного втручання відповідача у цивільні (договірні) відносини, у зв`язку з чим, розпорядження відповідача в цій частині підлягає обов`язковому скасуванню. В свою чергу, скасування зазначеного окремого положення розпорядження як незаконного втручання в цивільні (договірні) відносини дозволить захистити право позивача на отримання електричної енергії за укладеними договорами.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту позовних вимог та обставин, якими ОСОБА_1 їх обґрунтовує, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом її прав у сфері саме публічно-правових відносин, адже підставою подання цього позову слугувало ініціювання Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, розірвання договорів про постачання електроенергії та договорів про купівлю-продаж електроенергії за "зеленим" тарифом, які були укладені між ПрАТ "Харківенергозбут" та ОСОБА_1 .

Отже, фактичним предметом даного позову є спір щодо укладання, дії та припинення цивільних договорів, укладених між позивачем та ПрАТ "Харківенергозбут", що охоплюється сферою цивільних правовідносин.

Таким чином, з огляду на заявлені предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що даний спір підсудний місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Оскільки позивачем у позовній заяві зазначена адреса: вул. Різдвяна, буд. 7, м. Люботин, Харківський р-н, Харківська обл., 62433, то розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Люботинського міського суду Харківської області в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст. 47, 189, 194, 238, 239, 241, 246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОПКП НОМЕР_1 ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, буд. 19, м. Київ, 03057, ), третя особа - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції Люботинського міського суду Харківської області в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя М.М.Панов