Справа № 380/13142/25
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 рокусправа № 380/13142/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати п.3 Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно - господарської роботи) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) від 15.02.2025 за № 86 «Про результати службового розслідування, що сприяли внесенню відомостей щодо виключення з військового обліку гр. ОСОБА_2 до ІКС «Оберіг» оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 », в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «ДОГАНИ» до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами службового розслідування начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято наказ від 15.02.2025 за № 86, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «ДОГАНИ». Позивач не погоджується з вказаним наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки застосований до нього вид дисциплінарного стягнення не може вважатися пропорційним ступеню його вини. Позивач також зазначає, що у спірному наказі наведені лише положення Статуту внутрішні служби ЗСУ та Дисциплінарного Статуту ЗСУ, однак без належного наведення мети застосування певних норм права або незастосування інших норм. Також на думку позивача відповідач повинен був зазначити обставини вчиненого дисциплінарного поступку, чого ним зроблено не було. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 21.07.2025 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою суду від 22.07.2025 суд постановив витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують чи спростовують обставини ознайомлення ОСОБА_1 з Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно - господарської роботи) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) від 15.02.2025 за № 86 «Про результати службового розслідування, що сприяли внесенню відомостей щодо виключення з військового обліку гр. ОСОБА_2 до ІКС «Оберіг» оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 », в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «ДОГАНИ» до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Цю ухвалу відповідач виконав.

Відповідач заяв по суті справи до суду не подавав.

Суд встановив таке.

Станом на час виникнення спірних правовідносин, позивач, ОСОБА_1 , проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.02.2025 за № 86 «Про результати службового розслідування, що сприяли внесенню відомостей щодо виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_4 до ІКС «Оберіг» оператором відділення, обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_5 » встановлено таке.

(…)З рапорту начальника відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_6 від 03.02.2025 стало відомо про те, що під час перевірки відповідності внесення облікових даних до ІКС «Оберіг» ним виявлено невірне внесення оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_7 змін до облікових даних громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме виключення його з військового обліку без відповідних підтверджуючих документів.

В ході проведення службового розслідування встановлено наступне.

Старшого солдата ОСОБА_7 призначено на посаду оператора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 02.09.2021 № 24-РС.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.09.2021 № 48 старший солдат ОСОБА_7 10.09.2021 справи та посаду оператора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до Функціональних обов`язків оператора відділення обліку мобілізаційної роботи, оператор відповідає за своєчасне, повне та достовірне внесення інформації до єдиного державного реєстру військовозобов`язаних шляхом об`єктивного внесення відомостей про військовозобов`язаних під час особистої явки.

В своєму поясненні старший солдат ОСОБА_7 пояснює, що о 21:05 09.01.2025 внесено невірні облікові дані до ІКС «оберіг» та протиправно виключено з військового обліку громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 без відповідних підтверджуючих документів.

Громадянин ОСОБА_9 особисто до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних не являвся.

Невірне внесення облікових даних на громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 старший солдат ОСОБА_7 пояснює особистою помилкою внаслідок завантаженості на службі. Корисливі наміри та особисте знайомство з громадянином ОСОБА_10 заперечує. Стверджує, що 09.01.2025 головний спеціаліст ІНФОРМАЦІЯ_2 державний службовець ОСОБА_11 надіслала їй в месенджері свідоцтво про хворобу громадянина ОСОБА_12 , (а не на громадянина ОСОБА_8 ) та, зателефонувавши, попросила її внести дані до ІКС «Оберіг», оскільки дружина ОСОБА_12 «здійснює скандальні дії» в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У своєму поясненні державний службовець ОСОБА_11 пояснила, що 09.01.2025 переслала на месенджер старшому солдату ОСОБА_7 свідоцтво про хворобу на громадянина ОСОБА_12 про виключення з військового обліку.

Старший солдат ОСОБА_7 пояснює, що безпідставне виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 без відповідних підтверджуючих документів було усунуто 31.01.2025 після виявлення начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_13 .

Неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась.

Старший солдат ОСОБА_7 09.01.2025 внесла невірні облікові дані до ІКС «Оберіг» та безпідставно виключила з військового обліку громадянина ОСОБА_8 без відповідних підтверджуючих документів.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина старшого солдата ОСОБА_7 виражається у формі неналежного виконання своїх службових обов`язків. (…)

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 під час несення служби знаходилася у підпорядкуванні позивача, ОСОБА_1 .

Стосовно позивача службовим розслідуванням встановлено, що (…) підполковник ОСОБА_14 не організував якісного обліку військовозобов`язаних, точності, об`єктивності, достовірності і реальності військового обліку у ВІДДІЛІ.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_15 виражається у формі неналежного виконання своїх службових обов`язків.

Своїми діями начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковник ОСОБА_14 порушив вимоги таких нормативно-правових актів:

стаття 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил У країни, в частині зобов`язання кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів:

стаття 11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання кожного військовослужбовця свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

стаття 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями;

стаття 59 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання командира (начальника) встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України:

Функціональні обов`язки начальника першого відділу, в частині покладення на начальника відповідальності за повноту та реальність розроблених мобілізаційних заходів, своєчасне проведення поставки мобілізаційних ресурсів, організовану відправку їх у військові організаційні структури: за організацію, реальність військового обліку військовозобов`язаних, які мешкають на території відповідальності, своєчасність, повноту, точність, об`єктивність, достовірність і реальність військового обліку, а також зобов`язання організовувати ведення персонально - якісного обліку військовозобов`язаних і призовників та їх бронювання (ведення спеціального обліку) на період мобілізації та на воєнний стан та дотримуватись законів, інших нормативно - правових актів, регламентів, правил та процедур, установлених у Міноборони та Збройних Силах.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню порушення є неналежне ставлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_15 до виконання своїх службових обов`язків.(…)

За результатами проведеного службового розслідування за не організацію якісного обліку військовозобов`язаних, точності, об`єктивності, достовірності і реальності військового обліку у відділі, начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_16 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА».

Позивач не погодився із спірним наказом, що стало підставою для звернення до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає, зокрема: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - Статут).

Згідно з пунктом 11 Розділу 1 Частини І Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до пункту 16 цього ж розділу Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Пунктами 26 та 27 Розділу 1 Частини І Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно зі статтею 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та шостої статті 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту (частина перша статті 7 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Види дисциплінарних стягнень визначено у статті 48 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 88 Дисциплінарного статуту передбачено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як видно з матеріалів справи, службове розслідування, за результатами якого прийнято спірний наказ, проведене стосовно обставин, які сприяли внесенню відомостей щодо виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_4 до ІКС «Оберіг» оператором відділення, обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_5 .

Суд встановив, що ОСОБА_17 проходила службу на посаді оператора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, підполковник ОСОБА_1 , на час виникнення спріних правовідносин, був керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інакше кажучи, ОСОБА_3 , яка вчинила дисциплінарний порступок, що виявився у протиправному виключенні з військового обліку громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 без відповідних підтверджуючих документів, - знаходилася у службовому підпорядкуванні позивача, ОСОБА_1 .

Як видно з матеріалів справи, позивач не спростовує вчинення проступку підлеглою йому особою, втім покликається на відсутність детальної інформації у спірному наказі про вчинене ним порушення дисципліни.

З огляду на вказане, суд відзначає, що відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а стаття 11 цього статуту зобов`язує військовослужбовця сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, стримувати інших військовослужбовців від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини.

Поряд із цим приписами статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Також статтею 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України прямо передбачено, що командир (начальник) зобов`язаний: знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права; планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами; негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази; постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; організовувати дотримання та неухильно особисто дотримуватися принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у службовій діяльності; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками); знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку; здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків; не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду; особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів; організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів; контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі); вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ; організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Відповідно до статті 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

Згідно із статтею 101 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир батальйону (корабля 3 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (корабля), успішне виконання батальйоном (кораблем) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (корабля) і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

Отже, на підставі викладеного суд висновує, що стаття 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та стаття 5 Дисциплінарного статуту покладають на командира, начальника підрозділу відповідальність перед державою за виховання підпорядкованих йому військовослужбовців та за дотримання ними військової дисципліни. Така відповідальність може виражатися, у тому числі, і в дисциплінарній відповідальності командира за дії підлеглих йому військовослужбовців.

Вказаного вище правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду у справі № 420/15045/21, який відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує під час розгляду цієї справи.

Стосовно тверджень позивача, що він вживав заходів, зокрема, звертався з листами до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність доукомплектовання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , то такі дії не є у прямому зв`язку із вчиненням підпорядкованої позивача дисциплінарного проступку.

Щодо тверджень позивача про відсутність у спірному наказі деталізації обставин вчиненого ним проступку, то суд зазначає, що зі спірного наказу для сторонньої особи зрозумілими є обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, які полягають в тому, що на позивача як на начальника підрозділу покладається відповідальність за виховання підпорядкованих йому військовослужбовців та за дотримання ними військової дисципліни. Рівно ж така мотивація є релевантною стосовно тверджень позивача, що він вживав заходів, зокрема, звертався з листами до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність доукомплектовання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, суд вважає, що вживаття позивачем заходів, а саме, звернення з листами до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність доукомплектовання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не є у прямому зв`язку із вчиненням підпорядкованої позивача дисциплінарного проступку.

Суд звертає увагу на те, що позивачем під час розгляду справи не надано суду жодного доказу на спростування встановлених службовими розслідуваннями фактів.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вимоги статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.10.2025.

Суддя Лунь З.І.