Справа № 420/14733/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно зі ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2025 роки;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані ним дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2025 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням попередньо виплачених сум і сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій відповідно до п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2024-2025 роки;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані ним дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій відповідно до п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2024-2025 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум і сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час нарахування і виплати позивачеві грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної та додаткової відпусток відповідачем не було враховано додаткову винагороду передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідач надав відзив, в якому вказав, оскільки винагорода за постановою №168 не має постійного характеру, то відповідно до п.2 Розділу І інструкції №200 вона не входить до складу місячного грошового забезпечення. Відповідна вона не враховується при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Відповідач також зазначив, що оскільки з 2024 року позивач не виконував службових обов`язків, які б давали підстави для нарахування додаткової винагороди відповідно до постанови №168, і така виплата йому фактично не здійснювалась у січнілютому 2025 року (у тому числі у місяць звільнення), то згідно з п. 10 розділу XXXI Інструкції №200 така винагорода, навіть за умови гіпотетичного включення до складу грошового забезпечення, не могла бути врахована при обчисленні грошової компенсації за невикористані дні відпустки.

З особистих карток на грошове забезпечення за 2023-2025 роки вбачається, що останній раз позивачу було виплачено додаткову винагороду відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року у грудні 2024 року, а з січня по лютий 2025 р. така винагорода не виплачувалась. Більш того, відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 12.02.2025 №44мтд останнім днем коли позивач безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерацією проти України є 23.12.2023.

Суд ухвалою від 16.05.2025 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 12.02.2025 позивача виключено зі списків особового складу згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 12.02.2025 №44мтд.

Також вказаним наказом визначено:

Виплатити грошову компенсацію за невикористані 28 (двадцять вісім) днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2024, 2025 роки;

Виплатити компенсацію за невикористані 20 (двадцять) днів щорічної основної відпустки за 2023 рік;

Виплатити компенсацію за невикористані 30 (тридцять) днів щорічної основної відпустки за 2024 рік;

Виплатити компенсацію за невикористані 30 (тридцять) днів щорічної основної відпустки за 2025 рік.

Сторонами не заперечується, що під час обчислення вказаних компенсацій відповідачем не було враховано додаткову винагороду передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно з особовою карткою на грошове забезпечення №2023/2024, позивачу нараховувалась і виплачувалась щомісячна додаткова винагорода у вересні, листопаді та грудні 2023 року, а також у січні, березні, травні та грудні 2024 року.

Згідно з особовою карткою на грошове забезпечення за 2025 рік, позивачу у 2025 році не виплачувалась щомісячна додаткова винагорода.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їхнього соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям і членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Положеннями частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилами частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частиною третьою статті 15 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

За змістом частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абзац 3 частини чотирнадцятої статті 10-1 Закону №2011-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), окрім тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та розмірів надбавки за вислугу років також затверджено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Постанови №704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством оборони України.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою (пункт 6 розділу XXXI Порядку №260).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), у пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З приводу питання, чи підлягає включенню додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року в справі №240/32125/23 констатував, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги для оздоровлення, пункт 6 розділу ХХХІ Порядку №260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір відповідної компенсації.

Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Таким чином, ураховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168, є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, Верховний Суд дійшов висновку, що указана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункова величина), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані позивачем дні оплачуваних відпусток.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.04.2025 у справі №380/10576/23.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що додаткова винагорода, відповідно до постанови КМУ №168 входить до складу грошового забезпечення і має бути врахована під час обрахунку і виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2024 рік.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність та помилково не враховано додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 під час обрахунку і виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2024 рік.

Водночас, суд звертає увагу, що у 2025 році позивач не отримував додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168, про що зазначено відповідачем у відзиві та не спростовано позивачем.

Отже, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для врахування додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 під час обрахунку і виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2025 рік та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2025 рік, а тому позовні вимоги у цій частині не належать задоволенню.

Враховуючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» під час обрахунку позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2024 рік, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2024 рік, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 77-79, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», під час обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за 2023-2024 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учасника бойових дій за 2024 рік, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО