Справа № 320/10416/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів

28 жовтня 2025 року м. Київ 320/10416/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту також відповідач, Подільський ВДВС), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 28.12.2018, винесену старшим державним виконавцем Подільського ВДВС в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 59 557,49 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.01.2019, винесену державним виконавцем Подільського ВДВС про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 про примусове виконання постанови від 28.12.2018 НОМЕР_1 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 59 557,49 грн;

- зобов`язати уповноваженого державного виконавця Подільського ВДВС винести постанову, якою закінчити виконавче провадження НОМЕР_2 та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, зокрема, зняти арешти з банківських рахунків, а також провести всі інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив про відкриття ВП НОМЕР_1 відповідачем з метою примусового виконання виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва. 28.12.2018 відповідачем повернуто виконавчий документ за заявою стягувача та винесено спірну постанову про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору, яка слугувала підставою для відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.

Позивач пояснив, що ПАТ «Укргазбанк» 16.12.2019 пред`явив означений вище виконавчий лист до примусового виконання приватному виконавцю Телявському А.М., яким відкрито ВП НОМЕР_3. В рамках означеного виконавчого провадження боржником (позивачем) виконано виконавчий лист у повному обсязі, що мало наслідком закінчення означеного ВП, стягнення з позивача основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 378,33 грн, витрат виконавчого провадження у розмірі 5 069,00 грн, про що зазначено у постанові приватного виконавця від 05.09.2024 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3.

У зв`язку з виконанням виконавчого листа та стягненням з позивача основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 378,33 грн, позивач звернувся до відповідача з вимогою закінчити ВП НОМЕР_2. Проте, відповідач відмовив у закінченні виконавчого провадження НОМЕР_2, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено тотожність винагороди приватного виконавця та виконавчого збору.

Позивач наголошує на відсутності підстав для подвійного стягнення з нього виконавчого збору за виконання одного виконавчого документа. Означені обставини слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 поновлено позивачу строку звернення до суду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Витребувано від відповідача матеріали виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Проте, відповідачем вимоги ухвали суду від 07.04.2025 не виконано, матеріали ВП НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не надано.

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 9 КАС України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з`ясування всіх обставин у справі визначена в частині четвертій статті 9 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Таким чином, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує суд вчинити всі необхідні дії для повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи з метою забезпечення прийняття правосудного рішення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Положеннями частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Згідно частини шостої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України6. якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно статті 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Частиною першою статті 149 КАС України закріплено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне повторно витребувати від відповідача матеріали виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2, а також попередити про можливість застосування штрафу у випадку повторного невиконання вимог ухвали суду.

Крім того, суд вважає за необхідне витребувати від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Телявського Анатолія Миколайовича матеріали ВП НОМЕР_3.

Керуючись статтями 12, 72, 77, 80, 94, 241 - 243, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Повторно витребувати від відповідача:

- матеріали виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

2. Попередити відповідача про можливість застосування штрафу у випадку повторного невиконання вимог ухвали суду.

3. Витребувати від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Телявського Анатолія Миколайовича (02094, м.Київ, вул. Вінстона Черчилля, 42, офіс 325; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

- матеріали виконавчого провадження НОМЕР_3.

4. Витребувані докази надати суду протягом п`яти календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали (або її тексту засобами зв`язку).

5. Зобов`язати відповідача та приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Телявського Анатолія Миколайовича у випадку неможливості подати докази, витребувані судом, або неможливості подати такі докази у встановлені строки, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

6. Роз`яснити, що відповідно до положень статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, штраф або тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

7. Роз`яснити, що відповідно до положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

8. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.