Справа № 400/8915/25
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 р. № 400/8915/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу у сумі 26 548,96 грн,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі-позивач, ГУ ДПС у Миколаївській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача в дохід держави податковий борг в сумі 26 548,96 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має податковий борг, проте всупереч вимогам чинного законодавства він є непогашеним.

Ухвалою від 25.08.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за її адресою рекомендованим поштовим відправленням із зворотним повідомленням, яке повернулося до суду без вручення з відміткою оператора поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

На підставі вищенаведеного ухвала про відкриття провадження та ухвала про прийняття справи до свого провадження у справі вважаються врученими відповідачу.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, позовних вимог не заперечила, правової позиції по суті спору не висловила.

Відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, відповідач має податковий борг перед бюджетом на загальну суму 26 548,96 грн із сплати податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області та є платником податку.

ГУ ДПС у Миколаївській області пред`являється до стягнення податковий борг відповідача у сумі 26 548,96 грн, а саме:

1)податок на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання у сумі 21 478,96 грн, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення № 206245-24/14-02 від 13.09.2023 за період 2022 року ;

-податкового повідомлення - рішення № 372990-24/14-02 від 16.05.2024 за період 2023 року у сумі 10 739,48 грн;

2)податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 4 680,00 грн, що виник на підставі податкової деклараціії про майновий стан і доходи № 3186 від 25.05.2022 за період 2021 року;

-військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 390,00 грн, що виник на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи № 3186 від 25.05.2022 за період 2021 року.

Податкові повідомлення - рішення були надіслані відповідачу рекомендованими поштовими відправленнями із зворотними повідомленнями, які повернуті позивачу з відміткою оператора поштового зв`язку про причину невручення - "за закінченням терміну зберігання". Докази оскарження чи скасування вказаних вище податкових повідомлень - рішень у матеріалах справи відсутні.

Згідно з пп. 14.1.114-2 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, мінімальним податковим зобов`язанням це мінімальна величина податкового зобов`язання із сплати податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/ або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, розрахована відповідно до цього Кодексу. Сума мінімальних податкових зобов`язань, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням.

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх зарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п. 163.1. ст. 163 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь- який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1. ст.164 Податкового кодексу України). При визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах (п.164.3. ст.164 Податкового кодексу України).

Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України).

Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до відповідного бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 Кодексу (п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку (п.п. 168.1.3. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Фізична особа зобов`язана представити до 1 травня року наступного за звітним, податкову декларацію про майновий стан і доходи (п.п. 49.18.4 ст. 49 Податкового кодексу України) і до 1 серпня року, наступного за звітним, самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, вказану в податковій декларації (п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України),

Відповідно до п.п. 168.4.5. п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету: у разі коли така фізична особа є податковим агентом, - за місцем реєстрації у контролюючих органах, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості); в інших випадках - за її податковою адресою, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості).

Податкові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню згідно із п. 56.1.1 ст. 56 Податкового кодексу України.

Згідно п. 16і підрозділу 10 "Інших перехідних положень" Податкового кодексу України встановлено військовий збір.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV (Податок на доходи фізичних осіб) Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України, а саме: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

П. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України встановлює, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Станом на день розгляду справи податковий борг у сумі 26 548,96 грн залишається непогашеним.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України позивачем виставлено податкову вимогу від 20.04.2023 № 0-1429, яка була направлена відповідачу, та отримана ОСОБА_2 20.05.2023.

Згідно з п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, за відповідачем обліковується податковий борг, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, на час розгляду справи доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку відповідачем суду не надано, на підставі чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області про стягнення податкового боргу в сумі 26 548,96 грн належить задовольнити.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення в дохід держави податкового боргу в сумі 26 548,96 грн задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 21 478,96 грн з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання на користь бюджету Вільнозапорізької ТГ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 4 680,00 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на користь бюджету Вільнозапорізької ТГ.

4. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 390,00 грн з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на користь державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна