Справа № 620/10912/25
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/10912/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О. перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райселькомунбуд", керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі тетирорії України,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД», керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» ОСОБА_1 до погашення податкового боргу щодо якого таке обмеження встановлено.

Суд ухвалою від 29.09.2025 залишив позовну заяву без руху. Протягом встановленого судом строку позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач зазначає, що відповідно до п.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ» для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає про таке.

Так, підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Пунктом 87.13 статті 87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Суд зазначає, що норма статті 289-2 КАС України, як і норма пункту 7 частини першої статті 283 цього Кодексу, визначають єдину підставу для звернення до суду податкового органу, яка визначена пунктом 87.13 статті 87 ПК України.

За приписами статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України, підставою для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Таким чином, початок відліку строку звернення до суду із даним позовом слід обчислювати з дня, наступного за днем закінчення 240-денного строку після отримання платником податків податкової вимоги.

Дослідженням матеріалів позову суддею встановлено, що контролюючим органом на офіційну адресу відповідача надсилалась податкова вимога форми «Ю» від 16.04.2024 №0-2501 на суму 32 445 840,37 грн. Зазначена у вимозі від 16.04.2024 №0-2501 сума податкового боргу станом на 29.09.2025 залишається несплаченою. При цьому вимога від 16.04.2024 №0-2501 відповідачем отримана не була. Конверт із вимогою повернуто поштовим відділенням з відміткою від 19.04.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи наведене та з урахуванням положень п.42.2 ст.42 ПК України, податкову вимоги слід вважати належним чином врученою 19.04.2024. Відповідно, закінчення 240-денного строк припадає на 16.12.2024, що є днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Натомість до суду позивач звернувся 29.09.2025, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого абз.2 ч.2 ст.122 КАС України.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали суду від 29.09.2025 позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обгрунтоване тим, що що відповідно до п.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ» для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Втім, суд зазначені посилання до уваги не приймає, оскільки положення п.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не розповсюджують свою дії на зупинення перебігу строку звернення до суду, що регламентований положеннями процесуального та визначений в ст.122 КАС України. Інших строків, аніж ті, що передбачені нормами КАС України, для звернення до суду суб`єкта владних повноважень, Податковим кодексом не встановлено.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Таким чином, суд не знаходить підстав для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами чс.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України тримісячний строк звернення до суду, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122-123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райселькомунбуд", керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙСЕЛЬКОМУНБУД» Гришина Валентина Івановича про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі тетирорії України повернути позивачу.

Копію ухвали суду та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.О. Житняк