Справа № 280/178/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/178/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року (головуючий суддя Новікова І.В.)

в адміністративній справі №280/178/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 09.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач-2), просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.12.2024 №61 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.12.2024 із зарахуванням до загального стажу роботи періодів роботи згідно з дублікатом трудової книжки серія НОМЕР_1 .

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач звернулася до територіального органу ПФУ з заявою про призначення їй пенсії за віком. Позивач зазначає, що підставою для відмови їй у призначенні пенсії стали висновки органу ПФУ про недостатність у неї страхового стажу, зокрема відповідачами визнано страховий стаж у розмірі 21 рік 01 місяць 08 днів, при необхідному страховому стажі 31 рік. Позивач вважає такі висновки відповідача безпідставними та вказує на те, що її страховий стаж становить понад 33 роки, що є достатнім для призначення пенсії. Також, позивач вказував на те, що відповідачами безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні до загального стажу роботи періодів роботи згідно з дублікатом трудової книжки серія НОМЕР_1 . Просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.12.2024 №61 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до частини 1 статті 26 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 03.12.2024 із зарахуванням до загального стажу роботи періодів роботи згідно з дублікатом трудової книжки серія НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивачу протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 28.10.2024, а відповідно і протиправно відмовлено у призначені пенсії.

Разом з тим, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані ГУ ПФУ в Харківській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування на пенсійному обліку ГУ ПФУ в Запорізькій області. За таких обставин, виплата пенсії повинна проводитись ГУ ПФУ в Запорізькій області після отримання від ГУ ПФУ в Харківській області рішення про призначення пенсії та матеріалів пенсійної справи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-1) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що страховий стаж позивача складає 21 рік 01 місяць 08 днів, вказує, що необхідний вік для призначення пенсії 60 років, вік позивачки 60 років, необхідний страховий стаж 31 рік, оскільки страховий стаж позивачки складає 21 рік 01 місяць 08 днів, то відсутні підстави для призначення пенсії.

Вході розгляду справи судом апеляційної інстанції згідно ухвали від 28.08.2025 року витребувано у учасників справи докази про неодержання позивачкою пенсійних виплат з рф.

На виконання зазначеної ухвали від 28.08.2025 року позивачкою 07.10.2025 надані додаткові пояснення у справі, згідно яких зазначено, що позивачка не одержує пенсійних виплат від рф, вказує, що заява на підтвердження зазначеної інформації була передана 06.10.2025 року через ВЕБ портал до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (копія заяви додається), просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем на виконання зазначеної ухвали від 28.08.2025 надана заява від 06.10.2025 згідно якої зазначено, що ОСОБА_1 не повідомляла пенсійний орган про одержання нею пенсійних виплат з рф.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу ПФУ з заявою про призначення їй пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 10.12.2024 номер справи 61 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що необхідний страховий стаж становить 31 рік, а страховий стаж заявниці становить 21 рік 01 місяць 08 днів.

У рішенні зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 16.07.1982, оскільки документ надано в копії.

Також не зараховано періоди роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 28.10.2024:

з 17.07.1982 по 17.03.1992, з 21.09.1993 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 01.07.1994, з 09.05.1996 по 23.04.1999, оскільки дата відкриття трудової книжки не відповідає періодам роботи, а також відсутні підписи відповідальних осіб та печатки при звільненні;

з 17.10.1995 по 17.04.1996 період навчання, оскільки відсутній підпис відповідальної особи та печатка при закінченні навчання;

періоди отримання допомоги по безробіттю щ 10.07.1995 по 16.10.1995, з 02.10.2000 по 30.03.2001 та з 10.12.2003 по 10.06.2004, оскільки відсутні підписи відповідальних осіб та печатки при звільненні;

з 10.06.2005 по 15.09.2005, оскільки відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб.

Відповідачем-1 не зараховано періоди навчання згідно дипломів НОМЕР_3 від 17.04.1996 та НОМЕР_4 від 20.06.1994, оскільки у документах відсутні дати вступів до навчальних закладів.

Позивачка вважає протиправним рішення відповідача-1 про відмову в призначенні пенсії.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком відповідач-1 вказав на те, що його страховий стаж становить 21 рік 01 місяць та 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

При цьому, органом Пенсійного фонду не зараховано до стажу позивача періоди роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 28.10.2024.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

«Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках:

за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачка має статус внутрішньо-переміщеної особи, і до 22.04.2022 року проживала за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 4).

В період з 04.04.2016 по 05.05.2022 позивачка працювала в Маріупольському вагонному депо на посаді провідник пасажирського вагона за контрактом в резерві провідників, дільниця з обслуговування пасажирських вагонів на шляху прямування, що підтверджується довідкою №209д від 05.05.2022, виданою виробничім підрозділом Маріупольського вагонного депо Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» (а.с. 16).

При цьому, дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 28.10.2024 містить необхідні записи про періоди роботи позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що зауваження органу ПФУ до дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 28.10.2024 фактично зводилися до того, що у дублікаті трудової книжки дата відкриття трудової книжки не відповідає періодам роботи, а також відсутні підписи відповідальних осіб та печатки при звільненні.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок видачі дублікату трудової книжки визначено розділом 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58.

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи.

Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Згідно пункту 5.2 Інструкції, дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами.

У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пунктом 5.3 Інструкції передбачено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку:

у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу;

у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника.

Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Позивачка зазначає, що у зв`язку із втратою оригіналу трудової книжки у встановленому порядку вона звернулася до роботодавця за отриманням дублікату.

На її заяву було видано дублікат трудової книжки, яка надає можливість встановити та підтвердити періоди трудової діяльності позивача та зарахувати їх до страхового стажу.

При цьому, працівник не несе та не може нести відповідальність у разі неправильного оформлення роботодавцем дублікату трудової книжки.

Також, є цілком логічним, що у дублікаті трудової книжки відсутні підписи відповідальних осіб та печатки при звільненні, оскільки дублікат трудової книжки заповнювався за теперішнім місцем роботи позивача.

Отже, позивачу протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 28.10.2024, а відповідно і протиправно відмовлено у призначені пенсії.

В свою чергу, не підлягають задоволенню позовні вимоги до ГУ ПФУ в Запорізькій області, оскільки згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

Матеріалами справи підтверджується, що заява позивачки про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у цьому спорі є органом, що вирішує питання про призначення пенсії.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку повноваження щодо вирішення питання про призначення позивачці пенсії були делеговані ГУ ПФУ в Харківській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення, залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування на пенсійному обліку ГУ ПФУ в Запорізькій області. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення рф на територію України.

З лютого 2022 року було припинено поштове сполучення між Україною та рф.

Вказане дає підстави для висновку, що позивачка не може надати до пенсійного органу інших документів на підтвердження своєї роботи та навчання у спірний період, окрім тих, що були надані разом із заявою про призначення пенсії.

Оскільки відповідачем не надано до матеріалів справи документів (доказів), що спростовують надані позивачкою документи на підтвердження її роботи та навчання, то наявні підстави для часткового задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 28.08.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова