Справа № 420/13683/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , у якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 №228 у частині його пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 які стосуються ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 );

визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) щодо неврахування рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року та продовження стягнення коштів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228, які були визнані протиправними та скасовані вищевказаним судовим рішенням;

зобов?язати військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) привести наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 у відповідність до рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі№ 420/8609/24 від 12.12.2024 року, зокрема виключити з цього наказу протиправні та скасовані пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 що стосуються ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ), та повідомити про це всіх заінтересованих осіб;

зобов?язати військову частину НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) припинити виконання пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 №228 щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) у зв`язку з визнанням протиправними скасуванням цих пунктів рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року;

зобов?язати військову частину НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) припинити стягнення з грошового забезпечення (будь-яких інших доходів) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_8 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228, у зв?язку зі визнанням протиправними та скасуванням цих пунктів рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року;

стягнути з військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) стягнуті з нього грошові кошти на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 у розмірі 90999 (дев?яносто тисяч дев?ятсот дев?яносто дев?ять) гривень 17 копійок, а також всі інші стягнуті з нього грошові кошти (якщо такі є), враховуючи визнання вищевказаних пунктів протиправними та їх скасування рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) стягнуті з нього грошові кошти на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 39 копійок, а також всі інші стягнуті з нього грошові кошти (якщо такі є), враховуючи визнання вищевказаних пунктів протиправними та їх скасування рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) завдану йому моральну шкоду у зв`язку з винесенням та виконанням / переданням на виконання пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 № 00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 », які були визнані протиправними та скасовані рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року, в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень;

стягнути з військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) та військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) солідарно на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати гонорару адвоката за надання правничої (правової) допомоги в розмірі 42000 гривень, та інші судові витрати у разі їх наявності.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що пунктами 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу притягнуто Позивача до дисциплінарної відповідальності (у формі суворої догани) та почато здійснення стягнення з Позивача, заподіяної державі шкоди, у сумі 9 269 180 гривень. В подальшому Позивача переміщено для проходження подальшої військової служби до Відповідача № 2, посадові особи якої продовжили виконання вищевказаних пунктів Наказу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по адміністративній справі № 420/8609/24 (далі -«Рішення суду») визнано протиправними та скасовано пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу.

14.03.2025 року Позивач звернувся до Відповідача № 2 з рапортом та просив припинити стягнення з нього коштів на підставі скасованих і протиправних пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу у зв`язку з Рішенням суду, а поміж іншого з метою досудового врегулювання спору представник позивача звертався в інтересах Позивача до Відповідача № 1, Відповідача № 2, Державного бюро розслідувань, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України та інших державних органів з відповідними зверненнями.

Однак, станом на день подання цього адміністративного позову: Відповідач № 2 не відреагував на вищевказаний рапорт Позивача та продовжує стягувати з нього кошти на підставі скасованих і протиправних пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу, незважаючи на Рішення суду; Відповідач № 1 не привів Наказ у відповідність до змісту Рішення суду, зокрема не виключив з цього Наказу протиправні та скасовані пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 що стосуються Позивача; грошові кошти, які були утримані Відповідачами на підставі протиправних та скасованих пунктів Наказу Позивачу не повернуті; Позивачу завдано значної моральної шкоду.

Вказує, що відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи вищевикладене, пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу визнані Рішенням суду протиправними (тобто такими що не відповідають і суперечать законодавству) та скасовані (тобто недійсними, незаконними; анульованими, відміненими), водночас відповідач № 1 досі не вчинив жодних дій, щодо приведення у відповідність свого Наказу відповідно до резолютивної частини Рішення суду, а також стягнув і не повертає Позивачу незаконно стягнуті грошові кошти у розмірі 640 грн. 39 коп. та відповідач № 2 досі виконує протиправні і скасовані пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу, на Рішення суду не реагує, стягнув з Позивача грошові кошти у розмірі 90999 грн. 17 коп., продовжує таке стягнення вважаючи, що Рішення суду його начебто не стосується; що є підставами для задоволення заявлених позовних вимог в цій частині.

Вказує, що прийняття / видання Відповідачем № 1 щодо Позивача пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу, йому було завдано моральної шкоди (яка полягає у перенесенні ним душевних страждань, приниження його ділової репутації військовослужбовця серед колег, негативному фінансовому впливі на нього та його сім`ю, відволіканні від виконання обов`язків із захисту Батьківщини під час воєнного стану та прикладання значних зусиль для відновлення втраченого становища, що триває вже 2 рік поспіль) яку він оцінює в грошовому еквіваленті на суму 100000 гривень, та яка підлягає стягненню з Відповідача № 1 у повному обсязі, тому позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Військова частина НОМЕР_1 з поданим позовом не погодилась та вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає. У поданому до суду відзиві зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по справі № 420/8609/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування окремих положень наказу задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 року № 228.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи позивачу в позовних вимогах про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів на підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 у загальному розмірі 13673 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 69 копійок, судом в рішення було зокрема зазначено, що згідно Акту приймання передачі дебіторської заборгованості з відшкодування завданих державі збитків у зв`язку з вибуттям до нового місця служби капітана ОСОБА_1 військова частина НОМЕР_1 передала, а військова частина НОМЕР_2 прийняла заборгованість з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення із списків особового складу 9 268 539,61 гривень не погашена. Заборгованість виникла внаслідок втрати (нестачі, крадіжки, знищення, пошкодження, псування або передчасного виведення з ладу) військового майна на суму 9269180 грн. 00 коп., у тому числі за номенклатурою служби ракетно-артилерійського озброєння: дев`ять мільйонів двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп. Із загальної суми заборгованості 9269180 грн. 00 коп., частково погашено 640,39 (шістсот сорок грн. 39 коп.), у тому числі за номенклатурою військового майна служби ракетно-артилерійського озброєння: шістсот сорок грн. 39 коп. Залишок заборгованості, що передається по цьому Акту, становить 9268539 грн. 61 коп., у тому числі за номенклатурою військового майна: дев`ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять грн. 61 коп.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 про заробітну плату від 06.03.2024 року № 157/237 з грошового забезпечення позивача в січні 2024 року утримано 6629,80 грн., в лютому 2024 року утримано 7043,89 грн. Всього 13673,69 грн.

Таким чином, кошти у розмірі 13673 гривні 69 копійок було стягнуто військовою частиною НОМЕР_2 , яка не є відповідачем по справі.

З моменту набрання рішення суду законної сили, пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 року № 228 є скасованими та такими, що втратили чинність.

Будь-яких зобов`язань на відповідача рішенням суду у справі 420/8609/24 не було покладено.

В свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.05.2025 року № 1418 про скасування пунктів наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 № 228 (з основної діяльності) скасовано пункти наказу 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 та копію даного наказу було передано засобами СЕДО до військової частини НОМЕР_2 11.05.2025 року вих. № 182/2133/3197.

Отже, військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по справі № 420/8609/24, хоча з моменту набрання рішення суду законної сили, пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 року № 228 є скасованими та такими, що втратили чинність.

Вказує, що при вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не було надано підтверджень, що спричинили виникнення у нього моральних страждань. Таким чином, вимоги Позивача в частині виплати йому компенсації за перенесенім моральні страждання є безпідставними, необґрунтованими та такими, що є проявом зловживання своїх прав.

Зазначає, що у даній справі Позивачем заявлено до компенсації з Відповідача судових витрат в розмірі 42 000,00 (сорок дві тисячі гривень) грн. Відповідач вважає дану суму явно завищеною та такою, що не відповідає складності справи, часом витраченим адвокатом на надання послуг, їх обсягу та значення для сторони позивача.

Вважає, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, військова частина НОМЕР_1 дійшла висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір не більше прожиткового мінімуму на 2025 рік.

Військова частина НОМЕР_2 з поданим позовом не погодилась та вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає. У поданому до суду відзиві зазначає, що військова частина НОМЕР_2 за вх. від 09.12.2023 №2/6054 отримала акт приймання - передачі дебіторської заборгованості з відшкодуванням завданих державі збитків, на суму 9 268 539 грн. 61 копійку. Згідно вищезазначеного акта, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби капітана ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 передала, а військова частина НОМЕР_2 прийняла заборгованість, яка на день виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 була не погашена та в подальшому повинна була відшкодована військовослужбовцем згідно частини 1 статті 11 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 року №160-IX, якою встановлено що у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Представник позивача звернувся з позовною заявою від 04.04.2024 до Одеського окружного адміністративного суду, в якій військова частина НОМЕР_1 була визначена відповідачем. У позивній заяві представник позивача просив визнати протиправними та скасувати окремі пункти 1,4,5,6,7,8,10,11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 №228. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі №420/8609/24 адміністративний позов ОСОБА_2 був задоволений частково.

Зазначеним рішенням суду були скасовані пункти 1,4,5,6,7,8,10,11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 №228.

Таким чином, станом на 17.03.2025 військова частина НОМЕР_2 утримала з капітана ОСОБА_2 завданих державі збитків на суму 90 999,17 грн. згідно акту приймання - передачі дебіторської заборгованості отриманого від військової частини НОМЕР_1 та вимог чинного законодавства.

Тому у листуванні з позивачем та його представником, військова частина НОМЕР_2 завжди зазначала, що з вимогами щодо припинення стягнення коштів з позивача потрібно звертатися в першу чергу до військової частини НОМЕР_1 , яка повинна зробити зміни до діючого наказу та визначити шляхи повернення коштів капітану ОСОБА_3 .

Виходячи з вищевикладеного, на виконання рішення суду командиром вищого керівного органу військової частини НОМЕР_9 був направлений до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 лист за вих. від 17.04.2025 №724/320/45-39 про необхідність здійснення першочергових заходів, щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі №420/8609/24.

Таким чином, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі №420/8609/24, яке набрало законну силу та згідно вимог листа командира військової частини НОМЕР_9 за вих. від 17.04.2025 №724/320/45-39, військовою частиною НОМЕР_2 було припинено стягнення коштів з капітана ОСОБА_2 , призначене згідно пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.07.2023 №228 Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 та акту приймання передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків від 25.11.2023 №1 на суму 9 268 539 грн. 61 копійку військової частини НОМЕР_1 .

На момент відкриття провадження по справі 420/13683/25 в Одеському окружному адміністративному суду військова частина НОМЕР_2 вже не стягувала кошти з капітана ОСОБА_2 та сумлінно виконувала настанови рішення суду від 12.12.2024 №420/8609/24.

Вважає заявлену до солідарного стягнення з відповідачів гонорару адвоката за надання правничої (правової) допомоги в розмірі 42 000 гривень явно завищеною та такою, що не відповідає складності справи, часу витраченого адвокатом на надання послуг, їх обсягу та значення для сторони позивача.

Заявлені судові витрати є завищеними, враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та є справою незначної складності (не потребує вивчення значного обсягу законодавства та дослідження значного обсягу доказів).

Вважає, справедливим призначити позивачеві компенсацію витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір не більше прожиткового мінімуму на 2025 рік та звільнити військову частину НОМЕР_2 від їх сплати з огляду на відсутність обставин, які могли б вказувати на вину військової частини НОМЕР_2 у виникненні спору між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 по суті.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу строк 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача та уточненими позовними вимогами, що дозволяють визначити, які саме дії чи бездіяльність оскаржує позивач разом із належним чином засвідченими копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 витребувано у військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) належним чином засвідчену копію листа командира військової частини НОМЕР_9 за вих. від 17.04.2025 №724/320/45-39, інформацію щодо загальної суми стягнутих з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі наказу (з основної діяльності) № 228 «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » та Акту приймання-передачі дебіторської заборгованості з відшкодування завданих державі збитків коштів з зазначенням інформації щодо дат стягнення відповідних сум разом з підтверджуючими документами, а також копію прийнятого за наслідками отримання рапорту ОСОБА_1 вх. № 88/2573 від 14.03.2025 рішення або вжитих заходів.

19.10.2025 та 27.10.2025 через систему «Електронний суд» військовою частиною НОМЕР_2 з відповідними клопотаннями надані витребувані судом докази, які зареєстровані канцелярією суду 20.10.2025 та 28.10.2025 відповідно.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами ОСОБА_1 в період з 15 лютого 2023 року по 04 липня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира мінометної батареї першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

27.07.2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ (з основної діяльності) № 228 «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 », яким враховуючи результати службового розслідування, наказано:

« 1. За порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, 58, 59, 119, 120 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог абз. З пункту 4 Розділу І, пункту 7 Розділу 1, абз, 1 пункту 2 Розділу 11 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, пунктів 3.1.1, 3.1.9, 3.1.12 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 59 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, , відповідно до пункту «в» статті 48 керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітана ОСОБА_4 , командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхота військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

2. За порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, 58, 59, 78, 79 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до пункту «в» статті 48 керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітана ОСОБА_5 , помічника командира НОМЕР_4 батальйону морської піхота з артилерії військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

3. За порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16, 58, 59, 101, 102 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до пункту «в» статті 48 керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_6 , командира НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

4. Відповідно до пункту 3 статті 6 розділу II Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 31.10.2019 року, капітана ОСОБА_4 , командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №604 «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», 9 269 180,00 (дев`ять мільйонів двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень) гривень 00 копійок.

5. Помічнику командира частини з фінансово-економічної робота - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 відповідно до абзацу 10 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, не виплачувати щомісячну премію за липень місяць 2023 року командиру мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_7 .

6. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 відповідно до п. 3.18 Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 19.12.2014 №905, внести суму заподіяної шкоди до Книги обліку нестач за номенклатурою служби ракетно-артилерійського озброєння на командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхота військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди на суму - 926 918,00 (дев`ятсот двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок.

7. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 відповідно до п. 3.18 Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 19.12.2014 №905, внести суму заподіяної шкоди з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №604 «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 , на командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди на суму - 9269180,00 (дев`ять мільйонів двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень) гривень 00 копійок.

8. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , відповідно до частини 1 статті 13 розділу III Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», вирахувати з грошового забезпечення командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 суму заподіяної з його вини державі шкоди з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №604 «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» на суму - 9 269 180,00 (дев`ять мільйонів двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень) гривень 00 копійок та здійснювати стягнення суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення в розмірі 20 відсотків його місячного грошового забезпечення до повного її погашення.

9. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи-начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , відповідно до абзацу 3 пункту 4 Розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 року №260, виплатити 80 відсотків щомісячної премії за липень 2023 року наступним військовослужбовцям:

командиру НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_8 ;

помічнику командира НОМЕР_4 батальйону морської піхоти з артилерії військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_9 .

10. Начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 занести до книги обліку втрат військового майна, майно на загальну суму 926 918,00 (дев`ятсот двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок., а саме: 120 мм міномет МП-120 - 1 од.

11. Начальнику служби ракетно-артилерійської озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 : у зв`язку з тим, що в ході службового розслідування встановлено нанесення збитків державі внаслідок протиправних дій з боку капітана ОСОБА_4 , командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 під час перебування на посаді командира мінометної батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 926918,00 (дев`ятсот двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок. З урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №604 «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», вартість 120 мм міномету МП-120 - 1 одиниці складає; 9269180,00 (дев`ять мільйонів двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень) гривень 00 копійок, направити матеріали службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ (з дислокацією в місті Дніпро з метою визначення наявності (відсутності) в діях капітана ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення;

відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005, скласти та подати встановленим порядком картки обліку викраденої (втраченої) зброї на зброю, зазначену в пункті 5.11 даного розділу.».

Як свідчать матеріали справи військова частина НОМЕР_1 супровідним листом від 27.11.2023 № 182/10023 у зв`язку з виключенням зі списків особового складу капітана ОСОБА_1 надіслала на адресу військової частини НОМЕР_2 Акт приймання-передачі дебіторської заборгованості з відшкодування завданих державі збитків, копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 року та акт службового розслідування.

Згідно Акту приймання-передачі дебіторської заборгованості з відшкодування завданих державі збитків у зв`язку з вибуттям до нового місця служби капітана ОСОБА_1 військова частина НОМЕР_1 та військова частина НОМЕР_2 склали цей Акт про те, що перша передала, а друга прийняла заборгованість з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення із списків особового складу 9 268 539,61 гривень не погашена.

Заборгованість виникла внаслідок втрати (нестачі, крадіжки, пошкодження, псування або передчасного виведення з ладу) військового майна на суму 9269180 грн. 00 коп., у тому числі за номенклатурою служби артилерійського озброєння: дев`ять мільйонів двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп.

Із загальної суми заборгованості 9269180 грн. 00 коп., частково погашено 640,39 (шістсот сорок грн. 39 коп.), у тому числі за номенклатурою військового майна служби ракетно-артилерійського озброєння: шістсот сорок грн. 39 коп.

Залишок заборгованості, що передається по цьому Акту, становить 9268539 грн. 61 коп., у тому числі за номенклатурою військового майна: Дев`ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять грн. 61 коп.

Як свідчать дані КП «ДСС» позивач 18.03.2024 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій просив:

визнати протиправними та скасувати пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти на підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 у загальному розмірі 13673 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 69 копійок.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 420/8609/24 адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування окремих положень наказу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 року № 228.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі № 420/8609/24 набрало законної сили 14.02.2025 року.

Як свідчать матеріали справи представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_10 з адвокатським запитом № б/н від 06.03.2025 у якому просив надіслати:

інформацію у письмовому вигляді щодо того, яку суму коштів було стягнено з Клієнта за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » за № 228 від 27.07.2023 року;

належним чином посвідчені копії документів (доказів) припинення стягнення коштів з Клієнта за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МГІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської хоти військової частини НОМЕР_1 » за № 228 від 27.07.2023 року,

докази повернення Клієнту стягнених з нього коштів за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МГІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської хоти військової частини НОМЕР_1 » за № 228 від 27.07.2023 року, враховуючи визнання протиправним та скасування положень такого наказу рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по адміністративній справі №420/8609/24.

Як свідчить текст відповідної заяви до нього було долучено в тому числі копію рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по адміністративній справі №420/8609/24.

Військова частина НОМЕР_2 листом від 19.03.2025 № 81/684 повідомила, що нею було отримано акт приймання передачі дебіторської заборгованості з відшкодування завданих державі збитків на суму 9 268 539 грн. 61 копійку. Згідно вищезазначеного акту, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби капітана ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 передала, а військова частина НОМЕР_2 прийняла заборгованість, яка на день, виключення із списків особового складу, військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , була не погашена та в подальшому діяла відносно військовослужбовця згідно частини 1 статті 11 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року №160-1Х, якою встановлено, що у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Таким чином, станом на 17.03.2025 військова частина НОМЕР_2 утримала з капітана ОСОБА_2 завданих державі збитків на суму 90 999,17 грн.

Зважаючи на те, що військова частина НОМЕР_11 не була залучена, другим відповідачем по справі №420/8609/24 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 в частині задоволених позовних вимог, зокрема визнання протиправним та скасування пунктів наказу командира військової частини НОМЕР_1 , є обов`язковим до виконання виключно для командування військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на таке та, зважаючи на факт, що військова частина НОМЕР_12 та військова частина НОМЕР_1 є окремими військовими формуваннями, які не ведуть, спільної господарської діяльності та ведуть власний бухгалтерський та управлінський облік кожна, у посадових осіб військової частини НОМЕР_2 не може бути інформації щодо виконання (невиконання) військовою частиною НОМЕР_1 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі №420/8609/24, станом на сьогодні відсутні будь-які належним чином, посвідчені копії документів (доказів) припинення стягнення коштів з позивача та доказів повернення йому стягнених з нього коштів за наказом командира військової частини НОМЕР_1 основної діяльності від 27.07.2023 №228 «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МН 120 №00053 мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_7 ».

Для вирішення таких питань та для отримання відповідної інформації запропоновано звернутися безпосередньо до відповідальних осіб військової частини НОМЕР_1 .

Як свідчать матеріали справи представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_10 з адвокатським запитом № б/н від 06.03.2025 у якому просив надіслати:

інформацію у письмовому вигляді щодо того, яку суму коштів було стягнено з Клієнта за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » за № 228 від 27.07.2023 року;

належним чином посвідчені копії документів (доказів) припинення стягнення коштів з Клієнта за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МГІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської хоти військової частини НОМЕР_1 » за № 228 від 27.07.2023 року,

докази повернення Клієнту стягнених з нього коштів за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МГІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської хоти військової частини НОМЕР_1 » за № 228 від 27.07.2023 року, враховуючи визнання протиправним та скасування положень такого наказу рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по адміністративній справі №420/8609/24.

Як свідчить текст відповідної заяви до нього було долучено в тому числі копію рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року по адміністративній справі №420/8609/24.

Військова частина НОМЕР_1 листом від 13.03.2025 № 182/3152 повідомила, що згідно наданої інформації фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 з командира мінометної батареї 1 батальйону, морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 було стягнуто 640, 39 грн. (шістсот сорок гривень тридцять дев`ять копійок). В подальшому капітан ОСОБА_11 переведений до іншої військової частини.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 звернувся до командира 5 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 з рапортом вх. № 88/2573 від 14.03.2025 у якому просив клопотати перед вищим командуванням щодо припинення стягнення з нього, коштів на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 " від 27.07.2023 №228 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі №420/8609/24.

Як свідчить текст вказаного рапорту до нього було додано копію рішення Одеського окружного адміністративного, суду від 12.12.2024 по справі №420/8609/24. На вказаному рапорті зокрема було проставлено резолюцію: «підготувати запит на в/ч НОМЕР_13 на вик. ріш. суд.»

Відповіді на вказаний рапорт матеріали справи не містять.

Як свідчать матеріали справи військова частина НОМЕР_9 надіслала на адресу військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 лист від 17.04.2025 № 724/320/4539 в якому зокрема вказала командиру військової частини НОМЕР_2 після отримання повідомлення від військової частини НОМЕР_1 відносно військовослужбовця ОСОБА_1 видати наказ, яким припинити відрахування з грошового забезпечення останнього.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 за період з січня по березень 2025 року з грошового забезпечення останнього було утримано за завдані збитки 97 166,94 грн.

Відповідно до відомостей книги грошових стягнень і нарахувань останнє відрахування з грошового забезпечення ОСОБА_1 було здійснено 04.04.2025 року.

10.05.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 1428 «Про скасування пунктів наказу командира військової частини НОМЕР_7 від 27.07.2023 №228 (з основної діяльності)», яким наказано:

1. Начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 №228 (з основної діяльності).

2. Скасувати пункти 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 №228.

3. Контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

4. Наказ довести до особового складу в частині, що його стосується.

Як свідчать матеріали справи військова частина НОМЕР_1 супровідним листом від 11.05.2025 № 182/2133/3197 направила на адресу військової частини НОМЕР_2 документи для припинення стягнення грошових коштів з колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 .

Як свідчить текст вказаного листа до нього було додано копію наказу про скасування пунктів 1,4,5,6,7,8,10,11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 27.07.2023 №228, №1418 від 10.05.2025 та копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по адміністративній справі №420/8609/24.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначені Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX (далі Закон № 160-IX).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 160-IX у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Приписами ч. 1 та 3 ст. 14 Закону № 160-IX визначено, що наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

У разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.

Як було встановлено судом, пункти наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 №228 (з основної діяльності) яким позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності були скасовані рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по адміністративній справі №420/8609/24, яке набрало законної сили 14.02.2025, а отже виникли правові підстави для повернення позивачу стягнутих з нього коштів про що повинно бути видано відповідний наказ.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України та їх задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) щодо не повернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) стягнутих на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 коштів за наслідками скасування рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228.

Суд відхиляє наведені у позовній заяві посилання представника позивача на положення ст. 1212 ЦК України, оскільки положення останнього стосуються цивільних правовідносин та до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами військовою частиною НОМЕР_1 до моменту виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу було стягнуто 640,39 грн., а військовою частиною НОМЕР_2 станом на 04.04.2025 було стягнуто 97 166,94 грн.

За таких умов порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) стягнуті з нього на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 грошові кошти у розмірі 97 166,94 грн. (дев?яносто сім тисяч сто шістдесят шість) гривень 94 копійки та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) стягнуті з нього на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 грошові кошти у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 39 копійок.

Щодо вимог про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 №228 у частині його пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 які стосуються ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) суд зазначає наступне.

В постанові від 17 листопада 2022 року у справі №826/5581/16 Верховний Суд зазначив, що обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

У даному разі дії щодо видання наказу командира військової частини по суті полягають у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документу.

Як було зазначено вище, згідно приписів ч. 1 та 3 ст. 14 Закону № 160-IX саме наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено до суду, а не самі дії щодо його видання.

У той же час, відповідний наказ в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності вже було скасовано рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по адміністративній справі №420/8609/24, яке набрало законної сили 14.02.2025.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог, оскільки самі по собі дії з видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 №228 у частині його пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 які стосуються ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) не породжують правових наслідків для позивача.

Суд також не знаходить підстав для визнання протиправними бездіяльності військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) щодо неврахування рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року та продовження стягнення коштів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228, які були визнані протиправними та скасовані вищевказаним судовим рішенням, оскільки позивачем до матеріали справи не долученого жодного належного та допустимого доказу, що після набуття законної сили вказаним рішенням суду та ознайомлення з його змістом посадових осіб відповідачів, до повноважень яких входить прийняття наказу про припинення такого стягнення, останні протиправно продовжували стягувати з позивача кошти на виконання вказаного наказу.

Натомість матеріали справи містять докази того, що 10.05.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 1428 «Про скасування пунктів наказу командира військової частини НОМЕР_7 від 27.07.2023 №228 (з основної діяльності)» та військова частина НОМЕР_1 супровідним листом від 11.05.2025 № 182/2133/3197 направила на адресу військової частини НОМЕР_2 документи для припинення стягнення грошових коштів з колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) завдану йому моральну шкоду у зв`язку з винесенням та виконанням / переданням на виконання пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 № 00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 », які були визнані протиправними та скасовані рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року, в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 21.02.2019 у справі № 670/499/16-а, від 28.02.2019 у справі № 804/7085/16.

Суд вважає, що у даній справі позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання моральної шкоди, які повинні ґрунтуватися на відповідних доказах, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння позивачу сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, розміру моральної шкоди.

Отже, у задоволенні позовних вимог у цій частині позову належить відмовити.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що всі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, що є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, пункт 58), за якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, суд розглянув та надав їм оцінку в повній мірі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на всі встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Відповідно до частини 5 статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору підстав для його стягнення з відповідачів судом не встановлено.

У той же час, щодо стягнення з військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 солідарно на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати гонорару адвоката за надання правничої (правової) допомоги в розмірі 42000 гривень суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

В пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

На підтвердження здійснення витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи представником позивача надані до суду: копія ордеру; копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024; копію додаткової угоди № 1 від 31.12.2024 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024; копію додаткової угоди № 2 від 15.04.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024, копію платіжної інструкції № 1.98546991.1 від 25.02.2025 про сплату 6000,00 грн., копію платіжної інструкції № 2.112762607.1 від 01.04.2025 про сплату 6000,00 грн.

Відповідно до умов п. 1. додаткової угоди № 1 від 31.12.2024 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024 сторони домовились змінити пункт 2.1 Договору та викласти його у наступному вигляді: на виконання пункту 1.1 цього договору клієнт зобов`язується: починаючи з 01.03.2025 року щомісячно сплачувати адвокату фіксований платіж на суму по 6000 гривень не пізніше 1-го числа кожного місяця до моменту припинення / розірвання цього договору.

Згідно п. 1 додаткової угоди № 2 від 15.04.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 183 від 12.02.2024 сторони домовились доповнити Договір підпунктом 2.1.1. наступного змісту: «Сторони домовились, що загальна вартість гонорару за надання Адвокатом правничої (правової) допомоги Клієнту щодо представництва Клієнта в судах під час майбутньої судової справи (за адміністративним позовом Клієнта проти військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій / бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зобов`язання їх вчинити певні дії та стягнення з них коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю) складає 42000 гривень (відноситься виключно до судових витрат) та підлягає сплаті рівними частинами у порядку встановленому Договором та додатковими угодами».

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування 42000 грн. витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідачів становить надмірний тягар для останніх, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідачів, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.

Тобто з позиції суду підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Відтак, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідачів, повинен становити 4 000,00 грн. та вказана сума підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах, оскільки відповідна протиправна бездіяльність щодо не повернення коштів була допущена кожним з відповідачів.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) щодо не повернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) стягнутих на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 коштів за наслідками скасування рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 420/8609/24 від 12.12.2024 року пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_7 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) стягнуті з нього на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МІ 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 грошові кошти у розмірі 97 166,94 грн. (дев?яносто сім тисяч сто шістдесят шість) гривень 94 копійок.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) стягнуті з нього на підставі пунктів 1, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом втрати 120 мм міномету МП 120 №00053 в мінометній батареї НОМЕР_4 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » від 27.07.2023 № 228 грошові кошти у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 39 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_2 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_5 .

Відповідач 1 Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Суддя Роман КАРАВАН