Справа № 826/11842/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Мельничука В.П.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

В 2018 році ПАТ «Укртрансгаз» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.02.2018 №190 «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу»;

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.02.2018 №191 «Про накладення штрафу на АТ «Укртрансгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності зі зберігання (закачування, відбору) природного газу».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2018 прийнята позовна заява до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва» від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на офіційному веб-порталі судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) дану адміністративну справу передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - НКРЕКП) звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до НКРЕКП надійшли листи ТОВ «Укрнафтагазенерго» від 08.09.2017 №108/2 та ПАТ «Вінницягаз» від 21.08.2017 №Vi05.2-CK-4078.08.08.17, якими НКРЕКП було повідомлено про порушення АТ «Укртрансгаз» Ліцензійних умов з транспортування та Ліцензійних умов із зберігання, чим порушені законні права та інтереси скаржників, з підтвердженням даних висновків відповідними доказами, у зв`язку з чим ТОВ «Укрнафтагазенерго» та ПАТ «Вінницягаз» просили провести захід контролю відносно позивача та притягти його до відповідальності.

НКРЕКП листом від 25.09.2017 №10206/14/7-17 звернулось до Експертно- апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України з метою отримання погодження для проведення позапланового заходу контролю АТ «Укратрансгаз».

Листом Державної регуляторної служби України від 24.10.2017 № 9299/0/20-17, НКРЕКП отримало згоду на проведення позапланової виїзної перевірки АТ «Укратрансгаз».

На підставі постанови НКРЕКП від 09.02.2017 №182 «Про проведення позапланових виїзних та невиїзних перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг» та посвідчення на перевірку від 12.12.2017 №273, з 14.12.2017 по 27.12.2017 відповідачем був проведений позаплановий захід контролю щодо дотримання позивачем Ліцензійних умов з транспортування та Ліцензійних умов із зберігання відповідно до питань, що стали підставою для звернення ТОВ «Укрнафтагазенерго» та ПАТ «Вінницягаз» до НКРЕКП, зокрема питання щодо дотримання Ліцензійних умов з транспортування, а саме дотримання позивачем:

- підпункту 22 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов з транспортування у частині дотримання вимог чинного Кодексу газотранспортної системи, а також виконання умов укладених із замовниками договорів транспортування природного газу відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого НКРЕКП;

- підпункту 8 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов з транспортування у частині забезпечення за зверненням суб`єкта ринку природного газу (замовника) його доступу до газотранспортної системи, крім випадків, визначених нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність на ринку природного газу;

- Ліцензійних умов із зберігання, а саме: підпункту 22 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов із зберігання у частині виконання вимог щодо оператора газосховища відповідно до чинних Кодексу газотранспортної системи, Кодексу газосховища, а також Типового договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, що затверджується НКРЕКП.

За результатами проведення позапланового заходу контролю відповідачем був складений Акт позапланової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу від 27.12.2017 №239 (далі - акт №239) та акт позапланової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу від 27.12.2017 № 240 (далі - акт №240).

15.02.2018 за результатами розгляду акта №239 та акта №240 на засіданні НКРЕКП, яке було проведено у формі відкритого слухання за участю представників АТ «Укртрансгаз», прийняті постанови НКРЕКП №190 «Про накладення штрафу на АТ «Укртрансгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу» та від 15.02.2018 №191 «Про накладення штрафу на АТ «Укртрансгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу», якими було накладено штрафи в межах розмірів, визначених статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу».

АТ «Укртрансгаз», вважаючи протиправними постанови НКРЕКП від 15.02.2018 №190 та №191, звернулось до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем був порушений встановлений діючим на час застосування відповідальності до позивача у вигляді штрафу законодавством строк накладення санкцій. Вказане порушення НКРЕКП строків застосування штрафу до позивача фактично є порушенням з боку відповідача процедури прийняття рішення, що само по собі є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Оскаржувані постанови від 15.02.2018 №190 та №191 прийняті НКРЕКП в межах повноважень та у порядку та спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями першої та третьої частин статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 №1540-VIII, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Частинами першою та другою статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», встановлено, що засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію. У разі розгляду Регулятором питання, що містить таємну інформацію, порядок доступу до якої регулюється законом, Регулятор приймає рішення про розгляд такого питання в режимі закритого слухання.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом. Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Абзацом 5 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що у разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Згідно приписів частини другої та шостої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є відмова у доступі уповноважених працівників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, постачальника до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу, якщо обов`язок надання такого доступу встановлюється законодавством. Рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Закон України «Про ринок природного газу» не містить інших строків для винесення такого рішення.

Статтею 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 №329-VIII, суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною шостою статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, акт позапланової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу №239 був складений 27.12.2017 та акт позапланової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу №240 був складний 27.12.2017.

Тобто, порушення відповідачем були виявлені саме 27.12.2017.

15.02.2018 за результатами розгляду акта №239 та акта №240 на засіданні Комісії, яке було проведено у формі відкритого слухання за участю представників АТ «Укртрансгаз», прийняті постанови НКРЕКП №190 «Про накладення штрафу на АТ «Укртрансгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу» та від 15.02.2018 №191 «Про накладення штрафу на АТ «Укртрансгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу», якими було накладено штрафи в межах розмірів, визначених статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу».

Вищевикладене свідчить, що відповідачем був порушений встановлений діючим на час застосування відповідальності до позивача у вигляді штрафу законодавством, строк накладення санкцій. Вказане порушення НКРЕКП строків застосування штрафу до позивача фактично є порушенням з боку відповідача процедури прийняття рішення, що само по собі є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 826/14481/17, від 21.11.2022 у справі № 640/2415/19, в яких Верховним Судом викладена правова позиція та викладені висновки щодо застосування норм права у подібних, що і у даній справі правовідносинах, а саме норм матеріального права: частин другої, третьої, шостої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), частини другої статті 19 Конституції України та положень Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Крім цього, про необхідність обов`язкового дотримання НКРЕКП п`ятиденного строку для накладення штрафу з моменту закінчення перевірки також зазначено Верховним Судом у постановах від 06.06.2019 у справі №804/7661/17, від 30.09.2020 у справі №300/775/19 та від 15.02.2022 у справі № 120/1139/19-а.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного та оскільки НКРЕКП прийняло оскаржувані постанови за межами встановленого (дозволеного) законодавством України строку, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання постанов НКРЕКП від 15.02.2018 №190 та №191 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Проаналізувавши доводи та аргументи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Також, апелянтом не зазначено посилання щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при винесенні рішення. Також, апелянтом не вказано що саме не було досліджено чи не встановлено судом.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Мельничук В.П.

Повний текст постанови виготовлений 23.10.2025.