Справа № 260/7795/25
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року м. Ужгород№ 260/7795/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яким просить суд: 1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.10.2024 по 14.11.2024, в розмірі, обмеженому окладом за військове звання та надбавкою за вислугу років. 2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.10.2024 по 14.11.2024 в розмірі, яке він отримував до зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , тобто з розрахунку 22023,30 грн. за повний календарний місяць. 3. Стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені ним витрати, пов`язані із розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, за рахунок бюджетних асигнувань..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач порушив його права щодо недоплати грошового забезпечення, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній адміністративній справі, а також адміністративний позов з додатками було надіслано відповідача з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 03 жовтня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 47).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Також такий відзив відсутній і на час ухвалення рішення суду.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 25 липня 2023 року по 14 листопада 2024 року.

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 28 листопада 2023 року отримав важке поранення, яке призвело до ампутації частини нижньої кінцівки, та проходив тривале лікування з 28 листопада 2023 року по 22 жовтня 2024 року (а.с.а.с. 21-29).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 листопада 2024 року № 324 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я (а.с. 17).

При цьому, позивач вказує, що йому не виплачувалося належне щомісячне грошове забезпечення за час стаціонарного лікування у зв`язку із отриманим пораненням в ході бойових дій.

Відповідно до відповіді військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2025 року № 3-38/3/10754 та долученої до неї довідки про доходи стало відомо про те, що відповідач обмежив виплати позивача 06 жовтня 2024 року окладом за військове звання та надбавкою за вислугою років, аргументувавши це тим, що завершився період двох місяців перебування його в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (а.с.а.с. 12, 14).

Позивач вважає, що дії відповідача, які полягають у здійсненні нарахування та виплаті позивачу грошового забезпечення у заниженому розмірі є протиправними, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом свого права із цим позовом

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі по тексту Закон України № 2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі по тексту Порядок №260).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно із пунктом 8 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 в редакції від 29 вересня 2023 року, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, оскільки позивач безперервно перебував на стаціонарному лікуванні або у відпустках по стану здоров`я з 28 листопада 2023 року по 22 жовтня 2024 року, визначено, що грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи наявні докази, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 28 листопада 2023 року отримав важке поранення, яке призвело до ампутації частини нижньої кінцівки, та проходив тривале лікування з 28 листопада 2023 року по 22 жовтня 2024 року (а.с.а.с. 21-29).

Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.

Згідно пункту із 5 розділу XXVIII Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Отже, зазначеними нормами розділу XXVIII Порядку №260, передбачено, що за два місяці перебування у розпорядженні військовослужбовці отримують грошове забезпечення у розмірах тих, що вони отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження.

Після сплину двох місяців грошове забезпечення військовослужбовцю, який перебуває у розпорядженні виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

При цьому, відповідно до пункту 1 розділу XXVIII Порядку №260, час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

З виписок, які долучені до цієї позовної заяви, ОСОБА_1 проходив безперервне стаціонарне лікування у зв`язку із отриманим пораненням в ході бойових дій, починаючи з 28 листопада 2023 року по 22 жовтня 2024 року.

Отже, враховуючи норми пункту 1 розділу ХХVIII Порядку № 260, у позивача не закінчився період перебування в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , який впливає на виплату повного грошового забезпечення, так як перебіг 2- місячного строку почався лише 23 жовтня 2024 року, коли закінчилося його стаціонарне лікування.

Тобто, на день звільнення з військової служби, а саме 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в розумінні Порядку № 260 лише 23 дні.

За таких обставин, з урахуванням того, що протягом усього часу перебування у розпорядженні позивач проходив лікування, то загальний строк перебування його у розпорядженні не перевищує два місяці.

Відповідно підстави для нарахування та виплати йому грошового забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років були відсутні, у зв`язку з чим позивач має право на нарахування грошового забезпечення в розмірі грошового забезпечення, яке позивач отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на встановлені судом обставини поведінки відповідача з приводу спірних правовідносин, а також на те, що відповідачем у встановлений судом строк не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не поданий, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 06 жовтня 2024 року по 14 листопада 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у період з 06 жовтня 2024 року по 14 листопада 2024 року в розмірі грошового забезпечення, за займаною посадою до зарахування в розпорядження, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко