Справа № 826/10239/18
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Штульман І.В. та суддів: Кобаля М.І., Черпака Ю.К., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК-КИЇВ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу відповідача Головного управління ДПС у м. Києві залишено без руху, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК-КИЇВ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року апеляційну скаргу відповідача Головного управління ДПС у м. Києві залишено без руху, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК-КИЇВ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року, Головне управління ДПС у м. Києві (надалі - апелянт) 03 жовтня 2025 року повторно звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Крім того, просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представник апелянта зазначає, що управління зверталося з апеляційною скаргою, проте через відсутність коштів на сплату судового збору, апеляційна скарга залишалась без руху та була повернута Шостим апеляційним адміністративним судом.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року залишено без руху для сплати судового збору на суму 2643,00 грн та надання вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та документів на підтвердження цих обставин.

Відповідачем отримано ухвалу суду в електронному кабінеті 07 жовтня 2025 року об 23 год 05 хв, тобто, у розумінні частини шостої статті 251 КАС України - 08 жовтня 2025 року.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 16 жовтня 2025 року від Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків. Клопотання мотивоване обмеженим фінансуванням, у зв`язку з чим апелянт потребує додаткового часу для сплати судового збору. Крім того, у вказаному клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Надаючи оцінку заявленому клопотанню, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

При цьому належних і достатніх доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не надано. У свою чергу, будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку із введенням воєнного стану в України до Закону України "Про судовий збір" не внесено.

За правилами частини другої статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини другої статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги.

Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі №826/13250/18 підкреслив, що метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників правовідносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що заявлене клопотання про продовження строку для усунення недоліків не містить підтверджених належними і допустимими доказами обґрунтувань необхідності його задоволення.

Станом на час розгляду матеріалів даної апеляційної скарги, недолік, визначений ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, відповідач не усунув, не надав доказів сплати судового збору.

Щодо клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

За змістом статті 295 КАС України вбачається, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, позивач або відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У свою чергу, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 30 червня 2025 року, з огляду на неповажність зазначених підстав, оскільки у апелянта був достатній час для сплати судового збору у встановленому законом розмірі і у визначений законом строк.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені причин для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки у апелянта був достатній час для сплати судового збору у встановленому законом розмірі і у визначений законом строк, а зазначені ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними, тому слід, у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

За змістом частини четвертої статті 299 КАС України, копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 169, 248, 296, 298, 299, 321, 325, 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК-КИЇВ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак