Справа № 620/2810/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/2810/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгресс" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інгресс" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 26.12.2024 № 20180/ж10/25010700.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення, винесене на підставі акта перевірки, є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм чинного законодавства, без належного обґрунтування та без достатніх правових підстав. Позивач вважає, що сама перевірка була проведена за відсутності достатніх підстав для її призначення, що також ставить під сумнів законність ухвалених контролюючим органом рішень. Наголошує, що ТОВ "ІНГРЕСС", як сумлінний платник податків, здійснював свою господарську діяльність з належною обачністю та дотриманням законодавчих вимог. У межах спірних правовідносин йому не було відомо про можливі порушення контрагентами ТОВ "КОБІ СС" та ТОВ "ЛАЙФ ПАРАДАЙС" або про обставини, які могли свідчити про недобросовісність останніх. ТОВ "ІНГРЕСС" не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою суду від 09.10.2025 витребувано додаткові докази по справі.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у його задоволені та вказує що в ході перевірки був проведений аналіз господарської діяльності ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС» та можливості надавати підприємством будівельно-монтажні роботи. згідно даних з ЄРПН у ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС», відсутнє придбання матеріалів, які зазначені в Актах приймання виконаних будівельних робіт. Враховуючи викладене, задекларовані господарські операції із придбання у ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС» електромонтажних робіт по об`єктах «Будівництво системи відеоспостереження» не відбулася в дійсності. Рух активу від ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС» до ТОВ «ІНГРЕСС» не відбувся. Надані ТОВ «ІНГРЕСС» первинні документи, не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «ІНГРЕСС» з ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС». Задекларовані господарські операції ТОВ «ІНГРЕСС» із придбання у ТОВ «КОБІ СС» товарів не відбулася в дійсності. Рух активу від ТОВ «КОБІ СС» до ТОВ «ІНГРЕСС» не відбувся. Надані ТОВ «ІНГРЕСС» первинні документи, не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «ІНГРЕСС» з ТОВ «КОБІ СС». Також вбачається відсутність у ТОВ «КОБІ СС» матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності та, зокрема, вище зазначених товарів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

У період з 21.11.2024 по 27.11.2024, на підставі направлень від 19.11.2024 №3206/ж3/25-01-07-02-01, №3207/ж3/25-01-07-02-01 та наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19.11.2024 №1804-п, виданого на підставі вимог п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 , п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 , п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст.82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІНГРЕСС», щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС» за період діяльності грудень 2019 року, по взаємовідносинам з ТОВ «КОБІ СС» за період діяльності вересень 2019 року.

За результатами перевірки складено акт № 17091/Ж5/25-01-07-02-01 від 04.12.2024, з висновками про порушення позивачем вимог:

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого знижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на суму 204 938,00 грн ПДВ, у тому числі, за вересень 2019 року 102 193 грн, за грудень 2019 року 102 745 грн.

На підставі акту винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення №20180/ж10/25-01-07-00 від 26.12.2024, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 256 182,00 грн, у тому числі податкове зобов`язання 204 938 грн, штрафні санкції 51 234 грн.

З розрахунку фінансових (штрафних) санкції вбачається, що штрафні санкції нараховані на підставі пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 25%, а саме, 51 234 грн, у тому числі за вересень 2019 року 25 548 грн (102 193 х 25%) та за грудень 2019 року 25 686 грн (102 745 х 25%).

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено позивачу листом від 27.12.2024 №2273/Ж12/25-01-07-02-06.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі також - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлений статтею 78 ПК України.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. (пункт 78.1.4 статті 78 ПК України)

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. (абзац 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України)

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. (абзац 1 пункту 78.4 статті 78 ПК України)

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. (абзац 2 пункту 78.4 статті 78 ПК України)

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. (пункт 78.5 статті 78 ПК України)

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. (пункт 78.6 статті 78 ПК України)

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. (пункт 78.7 статті 78 ПК України)

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. (пункт 78.8 статті 78 ПК України)

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. (абзац 1 пункту 82.2 статті 82 ПК України)

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів. (абзац 2 пункту 82.2 статті 82 ПК України)

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на проведення такої перевірки (формальна підстава).

З урахуванням наведеного суд вказує, що аналізованими нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових виїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Як убачається з матеріалів справи підставою проведення позапланової виїзної документальної перевірки зазначено, зокрема, підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а саме, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту).

Правовими підставами для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, згідно пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, є: по-перше: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; по-друге, не надання платником податків пояснень та їх документальне підтвердження на обов`язковий запит контролюючого органу.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно достатті 39 цього Кодексута/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті201цьогоКодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/абопорядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеномустаттею 42 цього Кодексу. Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Суд встановив, що Головним управлінням ДПС Чернігівській області було направлено ТОВ «Інгресс» запити «Про надання інформації», а саме:

- від 05.12.2019 № 3260/10/25-01-05-16-08 щодо взаємовідносин з ТОВ «КОБІ СС», що міститься у податковій декларації з ПДВ за вересень 2019 року в сумі 102 192,62 грн, оскільки за даними Єдиного реєстру податкових накладних, відсутнє придбання в ланцюгу постачання товару, встановлено неможливість здійснення ТОВ «КОБІ СС» задекларованої діяльності обсяг господарської операції їх специфіка, не співвідносні з видом діяльності, відсутня матеріально-технічна база (виробничі та складські приміщення тощо) та трудові ресурси, необхідні для вчинення дій, що становлять зміст оформлених господарських операцій з постачання товару;

- від 02.03.2020 № 2671/10/25-01-05-16-08 щодо взаємовідносин з ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДІС», що міститься у податковій декларації з ПДВ за грудень 2019 року в сумі 102 745,06 грн, оскільки за даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено неможливість здійснення ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДІС» задекларованої діяльності відсутня матеріально-технічна база (виробничі потужності тощо) та трудові ресурси, необхідні для вчинення дій, що становлять зміст оформлених господарських операцій з постачання робіт.

ТОВ «Інгресс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області було надано відповіді листом від 24.12.2019 № 30 та листом від 24.03.2020 № 6. В процесі аналізу наданих платком податків документів Головним управлінням ДПС встановлено відсутність документів на підтвердження транспортування.

Також листом від 18.05.2020 № 2379/7/18-28-05-07-12 Головне управління ДПС Сумській області зазначено, що комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11.12.2019р. № 1165, зареєстрованого 12.02.2020 № 24743 до ТОВ «Лайф Парадайс» прийнято: - рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 07.02.2020 № 21905, згідно з яким встановлено: відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку Підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку дані Єдиного реєстру податкових накладних.

Вважаючи, що позивачем не надано в повному обсязі обґрунтованого пояснення та відповідних документів на запити контролюючий орган виніс наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 19.11.2024 №1804-п.

Також з матеріалів справи встановлено, що відповідач до початку проведення перевірки надав позивачу копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на проведення такої перевірки, що не заперечується позивачем.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що при призначенні документальної позапланової виїзної перевірки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством.

Щодо суті спірних правовідносин, то суд зазначає таке.

Підставою для прийняття податкового повідомлення - рішення від 26.12.2024 № 20180/ж10/25010700, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму на суму 256 182,00 грн, у тому числі податкове зобов`язання 204 938 грн, штрафні санкції 51 234 грн, слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого знижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на суму 204 938,00 грн. ПДВ, у тому числі, за вересень 2019 року 102 193 грн, за грудень 2019 року 102 745 грн по взаємовідносинам з ТОВ «КОБІ СС» та ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС», у зв`язку з відсутністю реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання, невідповідність придбаного та реалізованого товару, нереальність виробництва власним трудовим і виробничим ресурсам, тобто, з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності фактів їх реального здійснення. Надані ТОВ «ІНГРЕСС» первинні документи, не опосередковувалися реальним рухом активів.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит є сумою, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначеною згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована податкова накладна без будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Вказане також закріплене у пунктах 2.1, 2.4, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з п. 2.4 якого первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

А відтак, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені частиною другою статті 9 Закону України № 996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, при цьому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 580/2490/19.

Суд встановив, що між ТОВ "ІНГРЕСС" (Покупець) та ТОВ "КОБІ СС" (Постачальник) були укладені такі договори:

- договір поставки товару від 01.02.2019 № 0102, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та здійснити оплату за нього Постачальнику на умовах цього Договору (п. 1.1). Товаром за цим договором є обладнання та прилади. (п.1.2) Ціна на Товар, що поставляється по цьому Договору вказується в рахунках-фактурі та у видатковій накладній. (п.4.1) Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань згідно Договору. (п.7.2) На підтвердження виконання умов зазначено договору позивач надав видаткову накладну від 02.09.2019 № РН332 на суму 253 731,72 грн у тому числі ПДВ 42 288,62 грн;

- договір від 17.09.2019 № 17091901, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю: Відеокамера ZIP262ER9X10DUCP (розпізнавання номерних знаків з ліцензією 1 канал ПЗ САМАР) 5 шт.; Джерело живлення ZIP UPS0512 3 шт.; а Покупець зобов`язується прийняти їх та здійснити оплату за них Постачальнику на умовах цього Договору. (п. 1.1) Сума договору складає 201 350,40 грн з ПДВ. (п.4.1) Договір діє до 31.12.2019 з дня його підписання. (п.7.6) На підтвердження виконання умов зазначено договору надана видаткова накладна від 18.09.2019 № РН314 на суму 201 350,40 грн у тому числі ПДВ 33 558,40 грн;

- договір від 17.09.2019 № 17091902 відповідно до, якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю: Відеокамера ZIP262ER9X10DUCP (розпізнавання номерних знаків з ліцензією 1 канал ПЗ САМАР) 4 шт.; Джерело живлення ZIP UPS0512 2 шт.; а Покупець зобов`язується прийняти їх та здійснити оплату за них Постачальнику на умовах цього Договору. (п.1.1) Сума договору складає 158 073,60 грн з ПДВ. (п.4.1) Договір діє до 31.12.2019 з дня його підписання. (п.7.6) На підтвердження виконання умов зазначено договору надана видаткова накладна від 18.09.2019 № РН315 на суму 158 073,60 грн у тому числі ПДВ 26 345,60 грн.

Загальна сума ПДВ за вказаними договорами складає 102 192,62 грн.

Між ТОВ "ІНГРЕСС" (Генпідрядник) та ТОВ "ЛАЙФ ПАРАДАЙС" (Субпідрядник) були укладені такі договори:

- договір на виконання робіт 12.08.2019 №120819/03, відповідно до умов якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк, виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження в сквері ім. Богдана Хмельницького в м. Чернігові", а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п.1.1) Ціна договору становить 183 307,69 грн, у тому числі ПДВ 30 551,28 грн. (п. 3.1) Розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Субпідрядника після виконання монтажних та пусконалагоджуваних робіт. (п. 4.1) Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних робіт за формою КБ2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умови надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом даного Договору. (п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року. (п. 5.1). Додаток до договору визначає договірну ціну 271 514,87 грн з ПДВ, у тому числі зворотні суми 88 207,18 грн з ПДВ.

Також надані локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи; Підсумкова відомість ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2019 року форма КБ-3, відповідно до якої вартість робіт 183 307,69 грн у тому числі ПДВ - 30 551,28 грн; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року;

- договір на виконання робіт від 09.09.2019 № 090919/04, відповідно до умов якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк, виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження на перехресті вул. Рокоссовського та вул. Всіхсвятська в м. Чернігів", а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п.1.1) Ціна цього договору становить 102 318,07 грн, у тому числі ПДВ. (п.3.1) Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2 в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умовами надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом цього Договору.(п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року (п. 5.1). Додаток до договору визначає договірну ціну 158 093,44 грн з ПДВ, у тому числі зворотні суми 55 775,36 грн з ПДВ.

Також надані Локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи, Підсумкова відомості ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форма КБ-3 за грудень 2019 року, відповідно до якої вартість складає 102 318,07 грн у тому числі ПДВ - 17 053,01 грн; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року;

- договір на виконання робіт від 09.09.2025 № 090919/01, відповідно до якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк, виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження по просп. Перемоги (від перехрестя просп. Перемоги вул. Олега Міхнюка до перехрестя просп. Перемоги вул. Олександра Молодчого) в м. Чернігів, а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п. 1.1) Ціна даного договору становить 119 777,08 грн у тому числі ПДВ 19 962,85 грн. (п.3.1) Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2 в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умовами надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом даного Договору. (п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року (п. 5.1 Договору). Додаток до договору визначає договірну ціну 190 539,43 грн з ПДВ, у тому числі зворотні суми 70 762,36 грн з ПДВ.

Також надані Локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи, Підсумкова відомості ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форма КБ-3 за грудень 2019 року, відповідно до якої вартість складає 119 777,08 грн у тому числі ПДВ 19 962,85 грн; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року;

- договір на виконання робіт від 07.11.2019 № 07112019, відповідно до якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження на перехресті вул. Івана Мазепи та вул. Музична в м. Чернігові", а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п. 1.1) Ціна даного договору становить 84 778,97грн, у тому числі ПДВ 14 129,83 грн. Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2 в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умовами надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом даного Договору. (п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року (п. 5.1 Договору).

Також надані Локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи, Підсумкова відомості ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форма КБ-3 за грудень 2019 року, відповідно до якої вартість складає 84 778,97грн, у тому числі ПДВ 14 129,83 грн; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року;

- договір на виконання робіт від 05.12.2019 № 05122019, відповідно до якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження по просп. Миру (прилегла територія біля Катерининської церкви) в м. Чернігів", а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п.4.1) Ціна даного договору становить 24 514, 25 грн, у тому числі ПДВ 4 085,71 грн. Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2 в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умовами надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом даного Договору. (п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року (п. 5.1).

Також надані Локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи, Підсумкова відомості ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форма КБ-3 за грудень 2019 року, відповідно до якої вартість складає 24 514, 25 грн, у тому числі ПДВ 4 085,71 грн.; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року;

- договір на виконання робіт від 16.12.2019 № 161219, відповідно до якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження в парку Болдина гора по вул. Толстого в м. Чернігові", а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п. 1.1 ) Ціна даного договору становить 42 327,22 грн, у тому числі ПДВ 7 054,54 грн. Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2 в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умовами надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом даного Договору.(п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року (п. 5.1).

Також надані Локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи, Підсумкова відомості ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форма КБ-3 за грудень 2019 року, відповідно до якої вартість складає 42 327,22 грн, у тому числі ПДВ 7 054,54 грн; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року;

- договір на виконання робіт від 17.12.2019 № 171219/05, відповідно до якого Субпідрядник зобов`язується своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк виконати електромонтажні роботи по об`єкту "Будівництво системи відеоспостереження по просп. Миру на виїзді з міста Чернігів в напрямку міста Ріпки", а Генпідрядник прийняти і оплатити вказані роботи, у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України. (п. 1.1 ) Ціна даного договору становить 59 447,03 грн, у тому числі ПДВ 9 907,84 грн. Розрахунки за виконані роботи Генпідрядник проводить не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ2 в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ3, за умовами надходження з бюджету на розрахунковий рахунок Генпідрядника коштів за проведені роботи, які є предметом даного Договору. (п.4.2) Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31 грудня 2019 року. (п. 5.1)

Також надані Локальний кошторис на будівельні роботи № 211 на Монтаж системи, Підсумкова відомості ресурсів; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форма КБ-3 за грудень 2019 року, відповідно до якої вартість складає 59 447,03 грн, у тому числі ПДВ 9 907,84 грн; Акт приймання виконання будівельних робіт форма КБ-2в за грудень 2019 року; Підсумкова відомість ресурсів (витрати -по факту) за грудень 2019 року.

Загальна сума ПДВ за вказаними договорами становить 102 745,05 грн.

Окрім вказаного на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "ЛАЙФ ПАРАДАЙС" надано платіжне доручення від 13.01.2020 № 1651, яким позивач перерахував ТОВ "ЛАЙФ ПАРАДАЙС" кошти в сумі 616 470,31 грн у тому числі ПДВ 102 745,05 грн, за послуги згідно договору. З картки рахунку 631 за період з січня 2019 року по грудень 2021 року по контрагенту ТОВ "ЛАЙФ ПАРАДАЙС" вбачається, що 31.12.2019 кредит - 616 470,31 грн, 13.01.2020 дебіт 616 470,31 грн. Вказане також відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631.

Викладені в Акті перевірки висновки про порушення позивачем податкового законодавства мотивовані тим, що позивачем неправомірно сформовано податковий кредит по господарських операціях із зазначеними контрагентами, оскільки не підтверджується можливість здійснення операцій контрагентами власними трудовими ресурсами, основними фондами та виробничими потужностями.

Так, контролюючий орган вказує, що відповідно до умов договорів заключних між ТОВ «ІНГРЕСС» та ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС», в яких зазначено, що «..Субпідрядник при виконанні робіт забезпечує їх необхідними матеріальними ресурсами, обладнанням та інвентарем та надає Генпідряднику документи, що підтверджують їх якість..», згідно даних з ЄРПН у ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС», відсутнє придбання матеріалів, які зазначені в вище викладених Актах приймання виконаних будівельних робіт, а саме: Скрепа BCS- 20, Кабель до 35 кВ, що підвішується на тросі, маса 1 м до 1 кг (при роботі на висоті понад 2 до 8м), Комлект заземлення різьбове D16 L9000 та інше. Згідно даних АІС ЄРПН контрагенти ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС» не формували податковий кредит по матеріалам зазначеним в актах виконаних робіт. З наведеного вбачається відсутність у ТОВ «ЛАЙФ ПАРАДАЙС» та у контрагентів по ланцюгу постачання матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності та, зокрема, електромонтажних операцій з будівництва систем відеоспостереження. В даному випадку, з вищенаведеного можна зробити висновок, що за будівельними операціями лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання ТОВ «ІНГРЕСС» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

В ході перевірки контролюючий орган провів аналіз господарської діяльності ТОВ «КОБІ СС» та можливості надавати підприємством будівельно-монтажні роботи та встановлено, що ТОВ «КОБІ СС» по товарам за номенклатурою: «Кабель OLFLEX Classic 100 2x1,Кабель КГнв 4x4,Кабель КГнв 5x15,Комплект заземлення різьбове D16 L7500,Комплект заземлення різьбове D16 L9000,Коробка THB.200.E3F ЗР SCREW D7.5-9.5 ІР67 Techno, Коробка ТНВ.209.АЗА ЗР SCREW D7-14 ІР68, Кронштейн до прожектору ( 1 кріплення),Кронштейн до прожектору (поворотний, 1 кріплення, чорний), Роз`єм- міні THB.391.A3A ЗР LINEAR SCREW D7-12 ІР68, Шафа керування освітленням, Відеокамера IP - ZIP- 262ER9-X10DUCP (розпізнавання номерних знаків з ліцензією 1 канал ПЗ САМАР), Джерело живлення ZIP-UPS-0512» формувало податковий кредит з ПДВ у вересні 2019 року, від ТОВ «ПРІСЛІНГ ГРУП», але відповідно до даних ЄРПН у ТОВ «ПРІСЛІНГ ГРУП відсутнє формування податкового кредиту з ПДВ по вказаній номенклатурі товарів.

Разом з цим, за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, лише посилання контролюючого органу на аналіз зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації не є допустимим доказом у розумінні процесуального закону.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 (пункт 65) сформовано правовий висновок, згідно з яким норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

У постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 320/14788/23 останній дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій правомірно відхилили доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду лише на податкову інформацію щодо його контрагентів (відсутність достатніх трудових ресурсів, відсутність основних засобів, необхідних складських, виробничих приміщень та обладнання у періоді, що перевірявся тощо; дослідження ланцюга постачання тощо), оскільки відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання ТМЦ (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це (постанови Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 810/3514/17, від 05 серпня 2021 року у справі № 813/5824/15, від 16 вересня 2020 року у справі № 520/4150/19).

Як зазначив Верховний Суд у справі № 360/3118/21 від 25.07.2023, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ані недоліки первинної документації, ані наявність податкової інформації щодо контрагентів по ланцюгу постачання тощо, самі по собі дійсно не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, за наявності об`єктивних сумнівів щодо реальності господарських операцій, у тому числі, з огляду на дефектність первинних документів, наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Суд враховує, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.10.2024 у справі № 320/4190/19, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Повертаючись до обставин справи, суд звертає увагу, що висновок контролюючого органу про відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарно - матеріальних цінностей ґрунтується виключно на відомостях з Єдиного реєстру податкових накладних щодо здійснення позивачем придбання товару з вказаною номенклатурою. При цьому, не враховано, що контрагенти могли придбавати товар у суб`єктів господарювання, які не є платниками податку на додану вартість та господарські операції з якими не вимагають складання та реєстрацію податкових накладних або придбання відбувалось у інший період.

Також, висновки про відсутність реальності вчинення господарських операцій контролюючий орган робить без зазначення будь-яких інших обставин, спираючись виключно на бази даних податкової, за відсутності проведення перевірок, звірок тощо щодо контрагентів позивача, дослідження їх первинних документів та проведення аналізу первинних документів, які підтвердили або спростували такі висновки.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3074,07 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд враховує таке.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).

Таким чином, послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір №207/12 від 23.12.2024 про надання правничої допомоги, додаткову угоду №1 від 23.12.2024, акт наданих послуг від 07.03.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 07.03.2025, рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 17.03.2023 № 119. Відповідно до наданих доказів сума гонорару адвоката становить 20 000,00 грн.

Аналізуючи матеріали справи, суд зазначає, що спір, який виник між сторонами, віднесений Кодексом адміністративного судочинства України до справ незначної складності.

Крім того, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову, а відтак, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 6 000,00 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме у зазначеному розмірі.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгресс" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 26.12.2024 № 20180/ж10/25010700.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгресс" судові витрати в сумі 9074,07 грн, що складаються із судового збору у розмірі 3074,07 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інгресс" (вул.Пушкіна, буд.34-А, кімн.24, м.Чернігів, 14000, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 44094124).

Повне судове рішення складено 27.10.2025.

Суддя Олена ЛУКАШОВА