Справа № 461/7074/25
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7074/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Курилюк А.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 20.08.2025 року поліцейським патрульної поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5526892, якою на нього було накладено штраф в розмірі 510,00 грн. Постанова була мотивована тим, що він скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керував транспортним засобом обладнаним засобами пасової безпеки та був непристебнутий ременем безпеки.

Позивач зазначив, що на підтвердження вчинення ним вказаного правопорушення, поліцейським було продемонстровано відповідне фото, однак така світлина не містила ідентифікуючої інформації, зокрема часу, дати та місця зйомки, посилання на технічний засіб, яким здійснювалась фіксація.

Вказав, що на момент зупинки транспортного засобу, він був пристебнутий ременем безпеки.

Таким чином, ОСОБА_1 вказує, що жодних Правил дорожнього руху (далі ПДР) не порушував, а тому вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, незаконною та просить її скасувати.

Рух справи в суді.

28.08.2025 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.09.2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року було задоволено клопотання позивача та здійснено заміну у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, неналежного відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позиція сторін по справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив такий задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що згідно з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, він здійснював рух, будучи пристебнутим ременем безпеки. Водночас. із долученого до відзиві фото неможливо встановити дату, час та місце здійснення такого фото, засіб, яким здійснювалась така фіксація.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив здійснювати розгляд без його участі. У відзиві зазначив, що поліцейським патрульної поліції було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП. Поліцейський на місці події ознайомив позивача із фото-доказом вчинення ним вказаного правопорушення, а ОСОБА_1 розписався у відповідній постанові без зауважень та отримав її копію. Додатково зазначив, що позивачем не надано жодних належним та допустимих доказів, які б підтверджували протиправність складення відносно нього оскаржуваної постанови.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 20.08.2025 року інспектором 2 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Марциняком Михайлом Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5526892, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 20.08.2025 року о 10 год. 12 хв. по вул. Б. Хмельницького, 275 у м. Львові ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A4 д. н. з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. в Правил дорожнього руху.

Мотиви прийняття рішення судом

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3 в ПДР України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В силу ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До матеріалів справи відповідачем було долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано момент складання відносно позивача оскаржуваної постанови .

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Поряд з цим, на долученому відповідачем в якості доказу диску з відеозаписом, не зафіксовано момент вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, а лише процедуру притягнення останнього до адміністративної відповідальності. На відео зафіксовано, як працівник поліції зупинив транспортний засіб позивача, при цьому, останній на момент зупинки був пристебнутий ременем безпеки. Зі змісту розмов між позивачем та поліцейським не вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки.

Крім того, відповідачем до відзиву було долучено фото, на якому зафіксовано як позивач здійснює рух на автомобілі AUDI A4 д. н. з. НОМЕР_1 , будучи непристебнутим ременем безпеки.

При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що на вказаній світлині відсутні позначки дати, часу та місця здійснення фото фіксації, технічного пристрою за допомогою якого її було здійснено. А отже, такий доказ є неналежним та не допустимим, а отже не може братись судом при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

При цьому, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, за яке його і притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн., зафіксовано лише у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не підтверджується жодними іншими доказами.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР України при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото- та відеофіксації належної якості порушення позивачем ПДР України, тощо.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, відповідно до якої працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм ПДР, яке пред`являлось водію перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕНА № 5526892 від 20.08.2025 року , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121 КУпАП.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як особа з інвалідністю внаслідок війни.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов, - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5526892 від 20.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції у Львівській області, адреса: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, .

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, .

Суддя Мироненко Л.Д.