Справа № 260/2070/25
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/2070/25 пров. № А/857/26159/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі №260/2070/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Плеханова З. Б.,

дата ухвалення рішення 26 травня 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 20 лютого 2025 року про відмову у перерахунку йому пенсії відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за №8-вих.2025 від 05 лютого 2025 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 13 вересня 2023 року перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років виходячи з розміру заробітної плати, зазначеного в довідці Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за №8-вих.2025 від 05 лютого 2025 року в повному обсязі без обмеження максимального (граничного розміру) виплати пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року, з урахуванням ухвал Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року та від 18 червня 2025 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 20 лютого 2025 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за №8-вих.2025 від 05 лютого 2025 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури від 05 лютого 2025 року №8-вих.2025, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7- р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України є (неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення ч.20 ст.86 Закону №1697 зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Вказує, що ч.20 ст.86 Закону №1697 підлягає застосуванню в первинній редакції: Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня, та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Крім того, зауважує, що відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру» згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 оплата праці прокурорів окружних прокуратур і видача довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) для перерахунку пенсій здійснюється з 01 січня 2022 року. Враховуючи зазначене, органи Пенсійного фонду можуть призначати пенсію виключно на підставі документів, які передбачені чинним законодавством. Оскільки у довідці, наданій позивачем для перерахунку пенсії, не зазначено номер рішення Конституційного Суду України, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18. 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-УІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Вказує, що у своєму рішенні №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України також зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури України та отримує з 21 квітня 2022 року пенсію за вислугу років, згідно з вимогами ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

11 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії. До заяви позивачем було подано документи для перерахунку пенсії, а саме: заяву про призначення/перерахунок пенсії; паспорт громадянина України; довідку про заробітну плату; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання.

Так, на підставі розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 лютого 2025 року та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) від 11 лютого 2025 року (без номера) позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії по віку, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається наступне.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про прокуратуру" пенсії призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа, місяця наступного за місяцем, в якому виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" згідно з Рішенням №6-р/2020 оплата праці прокурорів окружних прокуратур і видача довідок про заробітну плату (грошове забезпечення) для перерахунку пенсій здійснюється з 01 січня 2022 року.

До заяви заявник надав довідку про складові заробітної плати від 05 лютого 2025 року видану Закарпатською обласною прокуратурою, про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, про те, що відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру'' та ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір заробітної плати (грошового забезпечення) та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01 січня 2022 року за відповідною (прирівняною) посадою Керівника окружної прокуратури становить - 91000,00 грн.

Для врахування вищезазначеної довідки відсутні правові підстави, оскільки не зазначено номер рішення Конституційного Суду України.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 20 лютого 2025 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за №8-вих.2025 від 05 лютого 2025 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки виходячи з положень рішення №7-р(ІІ)/2019 із дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року №8-р(II)/2023 у позивача виникло право на перерахунок пенсії та ним дотримано вимоги щодо реалізації такого права, а саме: отримано довідку про розмір заробітної плати та надано її до пенсійного органу із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури від 25 лютого 2025 року №8-вих.2025, з урахуванням виплачених сум. Разом з тим, під час винесення пенсійним органом оскаржуваного рішення останнім не вирішувалось питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром, що свідчить про передчасність цієї позовної вимоги.

Колегія суддів зазначає, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тому з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Даючи правову оцінку висновку суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Із набранням чинності вказаним Законом №1697-VII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, крім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1.

До скасування вищевказаних норм, стаття 50-1 Закону №1789-XII передбачала, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII внесено зміни до Законів №1697-VII та №1789-XII, визначивши, що з 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.18 ст.50-1 та ч.20 ст.86 відповідно).

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) (далі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина 20 статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У рішенні №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України також зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Колегія суддів враховує, що ч.20 ст.86 Закону №1697-VII у первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Однак згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII.

Як зазначено вище, у пункті 2 резолютивної частини рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13 грудня 2019 року, а тому Закон №1697-VII з вказаної дати не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, колегія суддів увагу на те, що підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Враховуючи відсутність нормативного акту, який би регулював порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, суд з урахуванням частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку про можливість застосування до спірних правовідносин Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, яким встановлено, що з метою перерахунку призначеної пенсії до Управління пенсійного фонду подається заява встановленого зразка.

Згідно з ч.1, 2 ст.81 Закону №1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок.

Разом з тим, відповідно до другого речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону №113-ІХ передбачалося, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих та військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року №8-р(ІІ)/2023 у справі за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу третього пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 9 вересня 2019 року №113-ІХ (щодо винагороди прокурора як гарантії його незалежності)" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-ІХ.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України, відповідаючи на порушені заявниками питання, з покликанням, з-поміж іншого, на свої рішення від 26 березня 2020 року №6-р/2020, від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019, від 1 березня 2023 року №1-р(II)/2023 виснував, що врегулювання законом, а не підзаконним актом питань матеріального, соціального, пенсійного забезпечення прокурорів становить гарантію забезпечення їх незалежності, унеможливлює втручання органів виконавчої влади в діяльність прокуратури, що інакше призведе до недодержання принципу поділу влади.

Конституційний Суд України зазначив також, що наділення Кабінету Міністрів України повноваженням урегульовувати питання винагороди прокурорів не можна визнати таким, що відповідає конституційній вимозі щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

З огляду на вищевикладене Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX є таким, що суперечить статті 6 Конституції України в поєднанні з частиною другою статті 131-1 Конституції України.

Крім того, визначення розміру окладу на зазначений період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури, у спірний період, визнано неконституційним.

Таким чином, виходячи з положень рішення №7-р(ІІ)/2019, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про виникнення у позивача права на перерахунок пенсії та ним дотримано вимоги щодо реалізації такого права, а саме: отримано довідку про розмір заробітної плати та надано її до пенсійного органу із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії.

Згідно з ч.2-4 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається у розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

За змістом ч.20 ст.86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії повинні враховуватися складові заробітної плати позивача за посадою, з якої позивачу призначено пенсію.

Крім того, відповідно до абз.3 ч.4 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування та перерахунок на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначених у довідках.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури України та з 21 квітня 2022 року отримує пенсію за вислугу років згідно з вимогами ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

05 лютого 2025 року Закарпатською обласною прокуратурою відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року №8-р(II)/2023 ОСОБА_1 видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії 21 №8-вих.2025 за нормами, чинними на 13 вересня 2023 року за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури.

Вказана довідка була надана позивачем до пенсійного органу для здійснення перерахунку пенсії.

При цьому, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що пенсійний орган підставою для не врахування довідки №8-вих.2025 зазначає відсутність номеру рішення Конституційного Суду України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним зазначити про те, що вищевказана довідка за №8-вих.2025 від 05 лютого 2025 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами, чинними на 13 вересня 2023 року за відповідною (прирівняною) посадою, не була оскаржена пенсійним органом, не визнана недійсною, відповідачем не ініційовано проведення перевірки обґрунтованості її видачі, що свідчить про те, що підстави не брати таку довідку до уваги відсутні.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 20 лютого 2025 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за №8-вих.2025 від 05 лютого 2025 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки виходячи з положень рішення №7-р(ІІ)/2019 із дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року №8-р(II)/2023 у позивача виникло право на перерахунок пенсії та ним дотримано вимоги щодо реалізації такого права, а саме: отримано довідку про розмір заробітної плати та надано її до пенсійного органу із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури від 05 лютого 2025 року №8-вих.2025, з урахуванням виплачених сум.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі №260/2070/25 в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі №260/2070/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 23 жовтня 2025 року.