Справа № 826/14287/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги обґрунтовані доводами про те, що Товариством при здійсненні розрахункових операцій були дотримані вимоги Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; при здійсненні розрахункових операцій у Магазині-складі, що розташований за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.. Велика Кільцева, 4/д, за місцезнаходженням якого ГУ ДФС у Київській області провела перевірку. Всі готівкові кошти, що надійшли до каси цього магазину своєчасно та у повному обсязі були оприбутковані; а висновки контролюючого органу про неоприбуткування готівки є хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у справі (а.с.133).
На виконання Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення", Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, судові справи передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
02.04.2025 дана справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.
В матеріалах справи міститься відзив на адміністративний позов згідно якого Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 140,141).
Розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази, суд встановив такі обставини.
На підставі наказу №929 від 27.04.2018 та направлень на перевірку №1733 та №1734 від 11.05.2018 Головним управлінням ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку ТОВ «ЕЛІТ-УКРАЇНА», за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.. Велика Кільцева, 4/д (а.с. 143).
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 21.05.2018 №0903/1000/14/20454393 (а.с. 144-147).
Скориставшись правом, передбаченим пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у порядку визначеному пунктом 44.7 статті 44 ПК України, позивачем надано до Головного управління ДФС у Київській області свої заперечення від 24.05.2018 №129 (а.с. 28-35).
Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України і абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.06.1995р.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР) є спеціальним законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається (преамбула Закону №265/95-ВР).
Згідно з пунктом 13 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.
Місце проведення розрахунків для цілей цього Закону - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо (стаття 2 Закону №265/95-ВР).
Отже, за своїм змістом операція "службова видача" передбачає вилучення готівки зі скриньки РРО, не пов`язане з проведенням розрахункових операцій. Якщо на момент виконання Z-звіту готівкові кошти, що отримані за проведені розрахункові операції протягом робочого дня/зміни, знаходяться в місці проведення розрахунків, проведення в РРО операції «службова видача» не обов`язкове, однак, відповідно до пункту 6 розділу III Порядку №547 необхідно виконати операцію «службове внесення» на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.
На користь висновку про виконання операції "службова видача" тільки в контексті вилучення виручки зі скриньки РРО для здавання її до банку свідчить і пункт 29 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, (далі - Положення №148), яким передбачено, що вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або РК для здавання її до банку оформляється відповідними чеками РРО із виконанням операції "службова видача".
Положення №148 визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі - суб`єкти господарювання), фізичними особами.
Відповідно до пункту 11 розділу II цього Положення (у редакції, що діяла з 05.01.2018 по 31.05.2018) готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.
Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів / фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).
За визначенням пункту 3 розділу І Положення №148 касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі.
Каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівки, інших цінностей, касових документів.
Оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат (підпункт 18 пункту 3 розділу І Положення №148).
Наведені визначення свідчать, що норми Положення №148 місце проведення розрахунків з використанням РРО (магазин, торгова точка тощо) і касу підприємства в звичному розумінні розглядають як дві різні каси. Надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і видачою чека є оприбуткуванням готівки в касі, так само, як і надходження готівки від покупця в касу з видачою йому квитанції до прибуткового касового ордеру в дозволених законом випадках (стаття 9 Закону №265/95-ВР), здача виручки, зафіксованої в Z-звіті РРО, в касу підприємства.
Суми готівки, що оприбутковуються, повинні відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах (пункт 13 розділу II Положення №148).
Враховуючи зазначене, у разі встановлення розбіжностей між касовими (розрахунковими) документами та касовою книгою така різниця буде вважатись неоприбуткованою (несвоєчасно оприбуткованою) готівкою.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 4217,87 грн (а.с. 3), підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.