Справа № 140/7964/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7964/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Бондарук Л. В.,

за участі представника відповідача Карпюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області), відповідно до якого просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.06.2025.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що вказані рішення прийнято внаслідок перевірки проведеної з істотними порушеннями порядку її проведення, порушують права позивача, суперечать діючому законодавству, прийняті на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу.

Зокрема вказує на таке.

Наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №1713-п вiд 15.05.2025 та направлення №2537 від 16.05.2025 були вручені ФОП ОСОБА_2 20.05.2025 о 14:45, тобто безпосередньо у день початку перевірки. Пунктом 78.4 статті 78 ПКУ визначено порядок проведення перевірок. Так, «право на проведення документальної позапланової перевірки платника податкiв (крiм перевiрок, передбачених пiдпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цiєї статтi) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копiю наказу про проведення документальної позапланової перевiрки».

Таким чином, вручення наказу у день початку перевiрки є грубим порушенням порядку, передбаченого законом. Така перевiрка вважається незаконною, а її результати не можуть мати правових наслiдкiв.

Крім того, позивач вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими і незаконними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, що в свою чергу, не підтверджені належними документами. Як наслідок, штрафні (фінансові) санкції застосовані згідно спірних податкових повідомлень-рішень, є неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Від представника Головного управління ДПС у Волинській області надійшов відзив, в якому вимоги позивача не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваних рішень обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно якої не погодився з аргументами відповідача та підтримав заявлені позовні вимоги.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні представники сторін підтримали позиції викладені в письмових заявах по суті справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на підставі пп. 75.1 ст. 75, пп 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), відповідно до наказу №1713-п від 15.05.2025, виданого ГУ ДПС у Волинській області головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Волинській області Гайдучик Ольгою Євгеніївною проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності СПД ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів при здійсненні фінансових господарських взаємовідносин з ТОВ «Масляна» () за період діяльності з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року.

За результатами перевірки складений акт №15550/03-20-24-07/ від 02.06.2025 про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів при здійсненні фінансових господарських взаємовідносин з ТОВ «Масляна» () за період діяльності з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року, яким встановлено порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 830 471,00 грн, в тому числі за квітень 2024 року на 84 407 грн, за травень 2024 року на 52 261 грн, за червень 2024 року на 55 075 грн, за липень 2024 року на 89 560 грн, за серпень 2024 року на 87 838 грн, за вересень 2024 року на 55 075 грн, за жовтень 2024 року на 68 920 грн, за листопад 2024 року на 103 210 грн, за грудень 2024 року на 234 127 грн.

На підставі акту перевірки винесене податкове повідомлення-рішення від 30.06.2025 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 830 471 грн та за штрафними санкціями на суму 83 047,15 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 30.06.2025 № протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки відбувається згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 ПК України).

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як установлено в абзаці п`ятому пункту 81.1 статті 81 ПК України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно з пунктом 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Дотримання цих вимог в їх сукупності може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки, що, в свою чергу, є предметом дослідження у даній справі.

При цьому виїзна перевірка має проводитись виключно за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. В ПК України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Підставою для проведення перевірки Головним управлінням ДПС у Волинській області визначено пп. 75.1 ст. 75, пп 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), відповідно до наказу №1713-п від 15.05.2025, виданого ГУ ДПС у Волинській області головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Волинській області Гайдучик Ольгою Євгеніївною проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності СПД ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів при здійсненні фінансових господарських взаємовідносин з ТОВ «Масляна» () за період діяльності з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року.

Як встановлено зі змісту наказу від 15.05.2025 №1713-п перевірка проводилась з 20.05.2025 по 16.05.2025.

З врахуванням положень п. 81.1 ст. 81 ПК України копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки вручено під підпис до початку перевірки.

Також, в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 02.06.2025 №15550/03-20-24-07/ викладено, що копію наказу на проведення документальної виїзної перевірки вручено до початку перевірки.

Учасниками справи не заперечується, що наказ від 15.05.2025 №1713-п було вручено безпосередньо ФОП ОСОБА_1 в день початку проведення перевірки перед фактичним її проведенням.

Тобто, перевірка розпочалась вже після отримання платником копії наказу та ознайомлення особисто під підпис ОСОБА_1 з направленнями на право проведення перевірки.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового Кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Відповідно до п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Приписами статті 42 ПК України в контексті цього питання визначено таке.

Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті (п.42.1). Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2).

Відтак, ПК України не містить жодних норм, якими б встановлювався певний часовий проміжок між врученням обов`язкових для початку проведення документів та безпосереднім початком перевірки.

Посадові особи податкового органу діяли в межах своїх повноважень з дотриманням вимог ПК України, а саме: перед початком перевірки платнику податків була вручена завірена копія наказу про проведення перевірки та пред`явленні відповідні направлення з усіма реквізитами, що передбачені Податковим кодексом.

Тільки після виконання вищезазначених дій посадові особи податкового органу були допущені до проведення документальної виїзної перевірки і фактично розпочали перевірку.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що контролюючим органом були дотримані положення чинного законодавства щодо порядку призначення та проведення перевірки.

Щодо формування податкового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні судом встановлено таке.

Актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 830 471 грн. За результатами перевірки встановлено, що підприємець у період з 2017 2020 роки придбавав олію соняшникову за ціною 18 241 грн/тонну. При цьому продукція за письмовими поясненнями позивача постійно перебувала у залишках без реалізації.

У 2021 2022 роках ФОП ОСОБА_1 здійснені нові закупівлі олії соняшникової вартістю 34 613,60 грн/ тонну, однак знову ж без здійснення фактичної її реалізації.

У 2024 році позивач відображає реалізацію соняшникової олії для ТОВ «Масляна», об`ємом 254,87 тонн вартістю, що відповідає залишкам 2020 року (за ціною 18 241 грн/тонна), попри те, що враховуючи строки придатності продукції мала реалізовуватися олія пізніших закупівель.

Відповідно: 254 870 тонн * 18 371, 48 грн. = 4 669 595,10 грн вартість реалізації олії соняшникової нерафінованої ФОП ОСОБА_1 на ТОВ «Масляна».

В свою чергу, в разі реалізації соняшникової олії, яка була закуплена у 2021 2022 роках, виручка була би наступна : 254 870 тонн * 34 613, 60 грн. = 8 821 968, 83 грн.

Таким чином, відбулося заниження бази оподаткування та доходу майже удвічі.

Отже, 8 821 968, 83 грн. 4 669 595,10 грн. = 4 152 373, 73 грн. (різниця у вартості), в тому числі ПДВ 830 471 грн.

Виходячи з наведеного контролюючим органом донараховано податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 830 471 грн., виходячи з бази оподаткування різниці в ціні придбання в 2021-2022 роках олії соняшникової та її реалізації за цінами придбання в 2017-2020 роках.

З дослідженого акту перевірки №15550/03-20-24-07/ НОМЕР_1 від 02.06.2025 вбачається, що посадовими особами відповідача, з відображенням в акті відповідних первинних документів, досліджено та встановлено:

· купівлю ФОП ОСОБА_1 в 2017-2020 роках олії соняшникової за ціною 18 241 грн/тонну;

· реалізацію ФОП ОСОБА_1 в 2017-2020 роках олії соняшникової за ціною 18 241 грн/тонну 18 241 грн/тонна.

Водночас, в акті перевірки жодним чином не відображено придбання ФОП ОСОБА_1 в 2021 2022 роках олії соняшникової за ціною 34 613,60 грн/ тонну.

Наведене свідчить, що висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам встановленим під час перевірки.

Водночас, у акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами (документами, поясненнями тощо) у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти.

При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення. Важливість відображення (фіксації) у акті, складеному за наслідками проведеної уповноваженим органом перевірки, достовірної і повної інформації обумовлено тим, що такий документ є підставою для формування податкового грошового зобов`язання та застосування фінансових санкцій, а, відтак, становить основну частину доказової бази при розгляді справи про накладення штрафу.

Отже, контролюючий орган, під час здійснення фактичної перевірки в межах наданої компетенції, повинен був перевірити і з`ясувати усі обставини, які охоплювались предметом перевірки, а також підтвердити такі належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

З дослідженого в судовому засіданні, Акту перевірки №15550/03-20-24-07/ від 02.06.2025 вбачається, що він не містить вичерпної інформації щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків з детальним їх описом та дослідженням інформації, яка підтверджує наявність вини платника податків; чіткого та однозначного фіксування виявленого порушення платником податків податкової дисципліни з посиланням на встановлені фактичні обставини, що підтверджуються належними первинними бухгалтерськими документами.

Приписами КАС України закріплено такий принцип адміністративного судочинства, як змагальність сторін. Його зміст розкрито у статті 9 Кодексу, зокрема, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності сторін в адміністративному судочинстві означає, що кожна сторона повинна надати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які свідчить інша сторона.

Водночас частина друга статті 78 КАС України містить виняток зі встановленого правила. Вказаною нормою встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, в адміністративному судочинстві на законодавчому рівні закріплено презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, що означає припущення, закріплене в Кодексі адміністративного судочинства України, що визнає правомірним такий процесуальний порядок, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, подаючи суду необхідні докази.

Презумпція винуватості є фактично додатковим засобом забезпечення верховенства права, продиктованим завданням адміністративного судочинства ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Презумпція винуватості зобов`язує суб`єкта владних повноважень не лише довести законність свого рішення, дії чи бездіяльності, а й спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд приймаючи рішення виходить з того, що контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів обґрунтованості прийнятих за результатами перевірки висновків, та, як наслідок, легітимності оскаржуваного у справі рішення.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини та їх судову оцінку, суд дійшов висновку, що оскаржуване у справі податкове повідомлення-рішення № від 30.06.2025 винесено без встановлення ГУ ДПС у Волинській області усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, тобто обґрунтовано, а, відтак, є протиправним та підлягає до скасування, а позов до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 7 308 грн.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.06.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 7 308 (сім тисяч триста вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер

Повний текст судового рішення буде складено 27 жовтня 2025 року.