Справа № 160/30410/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30410/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 в адміністративній справі № 160/30410/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ :

14.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені листом № 0400-010202-8/219725 від 04.11.2024 року, щодо відмови призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року ОСОБА_1 з дати звільнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року ОСОБА_1 , з 27.04.2013 року (наступного дня після звільнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області), з урахуванням вислуги 23 роки 03 місяці 25 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовило у призначенні пенсії позивачу за вислугу років на підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 25.12.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені листом № 0400-010202-8/219725 від 04.11.2024 року, щодо відмови призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року ОСОБА_1 з дати звільнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року ОСОБА_1 з дати звільнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та зарахованих судом періодів роботи позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 10.06.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнив. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 скасував та ухвалив нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що 02.05.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень позивачем було виявлене судове рішення в адміністративній справі №640/13694/22 КОАС, яким визнано нечинним, зокрема п. 7 постанови КМУ від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови КМУ від 17.07.1992 №393». Суд в зазначеній справі дійшов висновку, що постанова КМУ №119 не відповідає Конституції України. Позивач зазначає, що на час розгляду апеляційним судом справи № 160/30410/24 рішення у справі №640/13694/22 не набрало законної сили, однак суд не повинен був застосовувати приписи нормативного акту, який не відповідає Конституції України.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просить суд переглянути постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 за нововиявленими обставинами та прийняти нову постанову у справі №160/30410/24, з урахуванням встановленої незаконності положень постанови КМУ №119 та правових висновків, викладених в постанові ВС від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а.

Розглянувши заяву позивача про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 за нововиявленими обставинами колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. (ч. 3 ст. 361 КАС України)

Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Водночас, відповідно до ч. 5 підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

За приписами ч. 6 статті 361 КАС України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як на підставу для перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами позивач посилається на визнання в судовому порядку нечинними окремих пунктів постанови КМУ №119, застосованих судом під час вирішення цієї справи.

Так, за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 в адміністративній справі №640/13694/24 визнано протиправними та нечинними: пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393»; підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393»; пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393»; пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393».

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі №640/13694/22 - скасоване.

Прийнято по справі №640/13694/22 нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування пунктів постанови - задоволено.

Визнано протиправними та нечинними:

-пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";

-підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";

-пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";

-пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393".

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду набрало законної сили 28.08.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2025 відкрито касаційне провадження в цій справі.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень визначений ст. 264 КАС України.

За змістом ч. 1 ст. 264 КАС України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Відпвідно до ч. 9 ст. 264 КАС України, суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Як вже зазналось, пункти 4, 6, 7, пп. 1 п. 5 постанови КМУ №119 визнані протиправними нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили 28.08.2025.

Тобто, в силу приписів ч. 2 ст. 265 КАС України, вказані пункти постанови КМУ №119 втратили чинність з 28.08.2025, з дня набрання законної сили рішенням адміністративного суду.

Водночас, відповідно до змісту ст. 361 КАС України нововиявленими є обставини, які існували на момент прийняття судового рішення, однак не були та не могли бути відомі, про їх існування сторони дізнались вже після ухвалення судового рішення.

Рішення в цій справі Третім апеляційним адміністративним судом ухвалене 10.06.2025, більше ніж за два місяці до втрати чинності пунктами 4, 6, 7, пп. 1 п. 5 постанови КМУ №119 (28.08.2025).

Таким чином, та обставина, на яку посилається позивач як на нововиявлену втрата чинності окремими пунктами постанови КМУ №119, не існувала станом на час ухвалення апеляційним судом рішення в справі №160/30410/24.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена позивачем обставина не є нововиявленою для умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підстав ст. 361 КАС України.

Щодо посилання позивача на те, що приписи нормативно-правового акту (постанови КМУ №119), який не відповідає приписам Конституції України не підлягає застосуванню судами незалежно від його чинності, колегія суддів зазначає таке.

В силу приписів ст. 361 КАС України, метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є врахування судом обставин, які існували на час ухвалення рішення, однак не були відомі сторонам та не враховані судом під час розгляду справи.

В будь-якому разі метою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не може бути переоцінка доводів сторін з метою прийняття іншого рішення. Адже, чинним законом не передбачено можливості здійснення судом повторного судового розгляду справи на підставі тих самих обставин, з переоцінкою доводів сторін та прийняттям нового судового рішення.

Фактично посилаючись на неправильне застосування судом приписів постанови КМУ №119 при розгляді цієї справи позивач намагається домогтися повторного судового розгляду із постановленням судом нового (іншого) рішення по суті спірних відносин.

Натомість, колегія суддів зазначає, що незгода з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, мотивами його ухвалення, є підставою для подання касаційної скарги, водночас вказані підстави не можуть слугувати перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Як видно з матеріалів справи, позивач скористався своїм правом на касаційне оскарження, однак ухвалою ВС відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі.

В ухвалі про відмову у відкритті касаційного провадження зазначив, що суд апеляційної інстанції під час розгляду вказаної справи застосував правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.12.2024 у справі №280/1070/24. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022. Згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 361 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 в адміністративній справі №160/30410/24 за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш