Справа № 320/14743/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 жовтня 2025 року справа № 320/14743/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

в с т а н о в и в :

27.04.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна» (далі - позивач) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу слід було надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду щодо оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Копія ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 доставлена на адресу електронної пошти представника позивача адвоката Компанець М.Б. 28.05.2023 о 17.07 год.

18.08.2023 на офіційну електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Компанець М.Б. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 16.08.2023, в якій позивач просить суд визнати причини пропуску строку на звернення до суду поважними, поновити процесуальний строк. В заяві представник позивача - адвокат Компанець М.Б. вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна» вказану ухвалу суду не отримувало, про її винесення позивачу стало відомо 14.08.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 21.11.2023.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку до суду представник позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 16.08.2023 зазначає, що фактично оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивачем не отримувалося, тому, на думку позивача, причини для пропуску встановленого законом строку на звернення до суду є поважними та позивач має право на його поновлення.

Дослідивши довози заяви позивача від 16.08.2023 та додані докази, суд в ухвалі про відкриття провадження у справі від 13.10.2023 зазначив, що питання дотримання строку звернення до суду буде вирішуватись судом після отримання від відповідача доказів надіслання на адресу позивача оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4.

Залишаючи позовну заяву без руху в ухвалі суду від 23.05.2023 було встановлено таке.

Предметом розгляду у даній справі є оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4.

До суду дану позовну заяву подано представником позивача - адвокатом Компанець М.Б. через канцелярію суду 27.04.2023 згідно із штампом відділу канцелярії суду на оригіналі позовної заяви.

При цьому, у п. 1 прохальної частини позову позивач просить суд у разі, якщо суд вважає строк на подання позову пропущеним, визнати причини його пропуску поважними та поновити його.

Так, в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 позивачу не надсилалося. У подальшому, як вказує позивач, відповідачем складено акт №17362/26-15-07-04-02/43870175 від 25.07.2022 за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 20212 року, який складено із посиланням на податкове повідомлення-рішення від 22.12.2021 №4. На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 18.08.2022 №4, від 18.08.2022 №4.

Вказує, що позивач, не погодившись, зокрема, із податковим повідомленням-рішенням від 22.12.2021 №4, звернувся із скаргою на вказане рішення до ДПС України. Натомість, рішенням ДПС України від 31.03.2023 №8028/6/99-00-06-01-05-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. Рішення ДПС України за результатами розгляди скарги отримано позивачем 04.04.2023.

Дослідивши доводи представника позивача, викладені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Так, у скарзі від 20.03.2023 позивач просить ДПС України поновити строк на подання скарги в адміністративному порядку та розглянути дану скаргу.

У той же час, у рішенні від 31.03.2023 №8028/6/99-00-06-01-05-06, прийнятому за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 22.12.2021 №4, ДПС України дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.12.2021 №4 вважається врученим ТОВ "Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна" 22.12.2021, оскільки матеріали перевірки містять копію оскаржуваного ППР з відміткою про його вручення 22.12.2021 ОСОБА_1. (за дорученням). ДПС України зазначено, що рішенням ДПС від 31.03.2023 №7964/6/99-00-06-01-05-06 платнику ТОВ "Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна" відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку на ППР ГУ ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4. Враховуючи викладене, керуючись статтею 56 ПК України, пунктом 4 розділу VІІІ Порядку №916, ДПС України залишено без розгляду скаргу представника ТОВ "Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна" адвоката Компанця М.Б. (вх.№7670/6 від 21.03.2023) на ППР ГУ ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4, та повернуто її.

Отже, позивачем порушено шестимісячний строк для оскарження податкового повідомлення-рішення від 22.12.2021 №4, позивачем не спростовано доводи, наведені у рішенні ДПС України від 31.03.2023 №8028/6/99-00-06-01-05-06 про те, що спірне податкове повідомлення-рішення отримане представником позивача за довіреністю 22.12.2021, у той час як із зазначеним позовом щодо оскарження цього податкового повідомлення - рішення позивач звернувся до суду 27.04.2023.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 58 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України вбачається, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Верховний Суд у постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 за результатом комплексного аналізу правового регулювання зазначив, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відтак, для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, Верховний Суд зазначає, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права.

Одночасно Верховний Суд зазначив, що відступає від висновку про застосування норми права щодо строку звернення до суду в частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів.

Також Верховний Суд зробив висновок, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено лише спеціальний строк у податкових правовідносинах (строк давності), протягом якого у платника податків за загальним правилом існує право ініціювати в суді спір щодо правомірності податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Водночас правового висновку про те, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено процесуальний строк звернення до суду, а так само і про те, що він становить 1095 днів, постанова Верховного Суду не містить.

У розвиток наведеного правозастосування, з урахуванням змін, що відбулися в суспільних відносинах, а також практичних результатів існування тривалий час судової практики, відповідно до якої процесуальний строк звернення до суду в податкових спорах становить 1095 днів, Верховний Суд у складі судової палати вважає за необхідне змінити попередні підходи до застосування норм права, які регулюють питання строку звернення до суду в податкових правовідносинах.

Верховний Суд у складі судової палати вважає, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України. При цьому мова йде не тільки про строки, згадані в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, Верховний Суд у складі судової палати вважає, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Таким чином, у випадку досудового вирішення спору, тобто оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, встановлюється місячний строк звернення до суду, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження. У разі, якщо процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення не застосовувалась, для оскарження податкового повідомлення-рішення застосовується шестимісячний строк звернення до суду, передбачений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України.

12.04.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано копію податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4, в якому в графі «Податкове повідомлення-рішення отримав» проставлена відмітка про отримання ОСОБА_1 , 22.12.2021, за дорученням. Копії доручення до відзиву не додано.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку до суду представник позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 16.08.2023 зазначає, що фактично оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивачем не отримувалося, тому, на думку позивача, причини для пропуску встановленого законом строку на звернення до суду є поважними та позивач має право на його поновлення.

Так, позивач у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 16.08.2023 вказує, що звертаючись до ДПС України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 платник податків зазначив, що платнику податків оскаржуване рішення не вручалося.

Стосовно доводів рішення ДПС України від 31.03.2023 №8028/6/99-00-06-01-05-06, прийнятому за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 22.12.2021 №4, в якому ДПС України дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.12.2021 №4 вважається врученим ТОВ "Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна" 22.12.2021, оскільки матеріали перевірки містять копію оскаржуваного ППР з відміткою про його вручення 22.12.2021 ОСОБА_1. (за дорученням), позивач зазначає таке.

За поясненнями директора ТОВ "Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна" Кошелєва Володимира Олексійовича, від 15.08.2023, які додані до заяви позивача від 16.08.2023, останній пояснив, що виконує обов`язки директора товариства виконує з 15.10.2020 року.

Основним видом діяльності товариства є експорт соняшникової олії, макухи соняшникового.

У 2021 році підприємство не мало у своєму штаті головного бухгалтера. Для ведення бухгалтерського обліку та підготовки фінансової звітності, Товариство укладало із ТОВ «ВІСДОМКЕПІТАЛ» () договір від 04.11.2020 № AC/008-1 про надання бухгалтерських послуг. Бухгалтерські послуги надавалися зовнішніми бухгалтерами на основі аутсорсінту. Від імені підприємства на трьох зовнішніх бухгалтерів, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було видано довіреність від 24.05.2021 року.

Податкові декларації від імені підприємства у вказаний період подавалися за підписом директора, оскільки головного бухгалтера у штаті підприємства не було.

У листопаді 2021 року ГУ ДПС у м. Києві проводило позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА». Після проведення перевірки податківці склали акт № 89173/26-15-07-04-02/43870175 від 02.12.2019. За результатами перевірки, підприємству відмовили у наданні бюджетного відшкодування.

Податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки Товариству не надсилалося та підприємством не отримувалося.

Через незадовільні результати роботи та згортання діяльності із аутсорсинговою компанією, наказом від 07.12.2021 раніше видана довіреність на зовнішніх бухгалтерів була скасована.

В штаті підприємства ОСОБА_1 також не перебувала.

Не заперечуючи проти зазначених у рішенні вих.№8028/6/99-00-06-01-05-06 від 31.03.2023 ДПС України обставин вручення 22.12.2021 ОСОБА_1 копії спірного рішення, ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА» звертає увагу на той факт, що наказом від 07.12.2021 довіреність на ім?я ОСОБА_1 була скасована, у зв?язку із згортанням співпраці із аутсорсинговою компанією.

Відтак, діяти від імені підприємства станом на 22.12.2021 року зазначена особа не могла, а вручення їй копії податкового повідомлення-рішення не свідчить про його вручення платнику податку у порядку, встановленому п. 42.2 ст. 42 ПК України. Фактично, оскаржене податкове повідомлення-рішення підприємством не отримувалося.

До заяви від 16.08.2023 позивачем додано довідку позивача від 15.08.2023, якою підтверджено, що ОСОБА_1 у штаті підприємства на теперішній час не перебуває, а також не перебувала раніше. Станом на 22.12.2021 зазначена особа не мала повноважень діяти від імені позивача.

Також до заяви від 16.08.2023 позивачем додано наказ позивача від 07.12.2021 вих. № 07122021, яким скасовано довіреність, видана ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА» 24 травня 2021 року для представлення інтересів ОСОБА_2 ОСОБА_1., ОСОБА_3 .

Відповідно до п.42.2. ст.42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом встановлено, що до відзиву на позовну заяву відповідачем додано копію податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4, в якому в графі «Податкове повідомлення-рішення отримав» проставлена відмітка про його отримання ОСОБА_1 , 22.12.2021, за дорученням.

Перевіряючи наявність повноважень у вказаної особи представляти інтереси позивача, суд зазначає наступне.

Зі змісту копії податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4, вбачається, що його отримала ОСОБА_1 22.12.2021 за дорученням. Вказані обставини не заперечуються представником позивача.

В той же час відповідно до наданих позивачем доказів, наказом позивача від 07.12.2021 вих. № 07122021 скасовано довіреність, видану ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА» 24 травня 2021 року для представлення інтересів ОСОБА_2 ОСОБА_1., ОСОБА_3 .

Отже, довіреність, видана ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА» ОСОБА_1. скасована 24 травня 2021 року, тому розписавшись за отримання податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 у тексті бланку 22.12.2021 ОСОБА_1. не була належним представником ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА».

Виходячи з наведеного, суд погоджується з доводами позивача, що фактично оскаржене податкове повідомлення-рішення підприємством не отримувалося.

При цьому суд враховує, що у скарзі на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4, яка направлена на адресу ДПС України, позивач вказував, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 не вручалося, проте рішенням ДПС від 31.03.2023 №7964/6/99-00-06-01-05-06 платнику ТОВ "Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна" відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку на ППР ГУ ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4.

Суд зазначає, що подаючи скаргу на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4, позивач не був обізнаний із обставинами щодо отримання податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 ОСОБА_1 22.12.2021 на підставі доручення, тому не могло подати до ДРС України відповідні докази про скасування 24.05.2021 довіреності, виданої на ім`я ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, відповідачем не спростовано докази, наведені позивачем у заяві від 16.08.2023 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом. Інших доказів вручення податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 позивачу у спосіб, передбачений до п.42.2. ст.42 ПКУ, відповідачем не надано.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд доходить висновку про те, що у справі відсутні докази належного вручення позивачу податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 у спосіб, передбачений до п.42.2. ст.42 ПКУ, відтак шестимісячний строк на оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення не сплив, оскільки не можна вважати належним врученням даного податкового повідомлення-рішення особі, повноваження якої на отримання такого податкового повідомлення-рішення не підтверджені у законний спосіб.

Отже, суд вважає, що звернувшись до суду з даним позовом 27.04.2023 позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, тому підстав для поновлення такого строку суд немає.

При цьому суд вважає за необхідне надати оцінку доводам представника позивача - адвоката Компанець М.Б. у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 16.08.2023, в якій позивач просить суд визнати причини пропуску строку на звернення до суду поважними, поновити процесуальний строк. В заяві представник позивача - адвокат Компанець М.Б. вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ві Еф Ай Оілс Фор Лайф Україна» вказану ухвалу суду не отримувало, про її винесення позивачу стало відомо 14.08.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як вже встановлено судом, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу слід було надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду щодо оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4 та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Копія ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 доставлена на адресу електронної пошти представника позивача адвоката Компанець М.Б. ІНФОРМАЦІЯ_1 28.05.2023 о 17.07 год.

10.09.2025 представник позивача ознайомився у приміщенні Київського окружного адміністративного суду із матеріалами адміністративної справи

наступне.

23.10.2025 канцелярією суду зареєстровані додаткові письмові пояснення представника позивача від 17.10.2025 №25/10/17-1П, в яких зазначив, що за результатами аналізу матеріалів справи, було встановлено у матеріалах справи міститься ухвала Київського

адміністративного суду від 23.05.2023 року по справі № 320/14743/23, якою позовну заяву ТОВ «ВІ ЕФ АЙ ОІЛС ФОР ЛАЙФ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 № 4 - залишено без руху. Надано позивачу 10 денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

16.08.2023 року представником позивача - адвокатом Компанцем М.Б. подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. У заяві зазначено, що про винесення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу стало відомо 14.08.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/.

Тож, після з?ясування підстав залишення позову без руху, позивачем невідкладно вжито заходів щодо усунення недоліків позовної заяви, та протягом 2 робочих днів подано відповідну заяву до суду.

Водночас, 10.09.2025 року, під час ознайомлення із матеріалами адміністративної справи, було встановлено, що у матеріалах справи міститься довідка про доставлення судового рішення електронною поштою (Т.1; а.с.191).

Відповідно довідки, електронне повідомлення, що вміщує файл з копією судового рішення (ухвала від 23.05.2023 року по справі № 320/14743/23 про залишення позовної заяви без руху) доставлено електронною поштою наступним адресатам: представник позивача - Компанець М.Б. 28.05.2023 року о 17.07 год.

Також у матеріалах справи наявний електронний звіт про доставку

електронного листа на електронну адресу: 28.05.2023 о 17.07. (T.1; a.c.192-193).

Щодо цих документів, представник позивача надав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що Комісією у складі трьох осіб було перевірено вхідну поштову

кореспонденцію електронної поштової скрині: .

За результатом огляду електронної адреси: встановлено, що 28.05.2023 року вхідні електронні листи на вищевказану електронну поштову скриню не надходили. Обставини відсутності вхідної кореспонденції у зазначену дату підтверджуються відповідним актом, що доданий. Ймовірною причиною такого міг стати технічний збій внаслідок періодичного відключення електропостачання. Відтак про винесення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач устало відомо 145.08.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень, а не з електронного листа, який фактично не був доставлений адресату.

Суд зазначає, що доданий до пояснень представника позивача від 17.10.2023 №25/10/17-1П акт огляду вхідної кореспонденції від 15.10.2025, затверджений керуючим партнером А.О. Бахмач, підтверджує обставини, вказані в поясненнях представника позивача.

Суд вважає доведеними представником позивача обставини щодо неотримання електронного повідомлення від суду, що вміщує файл з копією судового рішення (ухвала від 23.05.2023 року по справі № 320/14743/23 про залишення позовної заяви без руху) на адресу електронної пошти представника позивача - Компанець М.Б. 28.05.2023 року о 17.07 год., тому підстав вважати порушеним строк усунення недоліків позовної заяви не вбачає.

Керуючись статтями 121, 241, 243, 248 КАС України, суд

У х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Компанця М.Б. про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та строку на усунення недоліків позову та поновлення відповідного процесуального строку відмовити.

2. Вважати не пропущеним строк звернення до суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.12.2021 №4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.