Справа № 520/18231/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 р. № 520/18231/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не повного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 3 (три) доби оплачуваної відпустки за 2021 рік, 34 (тридцять чотири) доби оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 547,53 грн, станом на день виключення зі списків особового складу - 02.08.2023;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 3 (три) доби невикористаної оплачуваної відпустки за 2021 рік та 34 (тридцять чотири) доби невикористаної оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 547,53 грн, станом на день виключення зі списків особового складу - 02.08.2023, з урахуванням сум, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №520/5741/24.

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність відповідача щодо повної виплати грошової компенсації за невикористану оплачувану відпустку. Так, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5741/24 від 11.11.2024 відповідачем здійснено виплату компенсації невикористані 3 (три) доби оплачуваної відпустки за 2021 рік у розмірі 582,96 грн та за 34 (тридцять чотири) доби оплачуваної відпустки за 2022 рік у розмірі 6606,88 грн. Проте, відповідачем не вірно здійснено розрахунок вищевказаних сум, оскільки пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати №100 від 08.02.1995 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, середньоденна заробіна плата позивача - 555,86 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що наказом ГУНП в Харківській області від 02.08.2023 № 343 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 02.08.2023. Відповідно до листа УФЗБО ГУНП в Харківській області від 21.07.2025 № 67188-2025 на день звільнення ОСОБА_1 встановлено грошове забезпечення у розмірі 5829,60 грн. Таким чином одноденний розмір грошового забезпечення 194,32 грн. Тому, відповідач здійснив правильний розрахунок грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, просив суд закрити провадження у справі, оскільки у провадженні суду вже перебувала справа № 520/5741/24 з тим самим предметом.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У період з 19.08.2025 по 29.09.2025 суддя Ольга Горшкова перебувала у щорічній відпустці та у відрядженні, відтак розгляд справи відбувається з урахуванням вказаних днів.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 25.07.2023 №616 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 ППОП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 » до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області №343о/с від 02.08.2023 по особовому складу Про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 ППОП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 звільнено з посади з 02.08.2023.

ОСОБА_1 оскаржував вказані накази, рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/21670/23 від 26.10.2023 відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів.

Згідно Наказу №343о/с від 02.08.2023 по особовому складу ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції з 02.08.2023.

Відповідно до листа управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області від 12.03.2024 № 1416вс/119-12/01-2024 встановлено, що у ОСОБА_1 за 2021 рік не використано щорічну додаткову відпустку у кількості 3 доби, та за 2022 рік не використано 30 діб основної та 04 доби додаткової щорічної відпустки.

Так, позивач звернувся до суду із позовом щодо стягненн компенсації за невикористану частину щорічної відпуски за 2021 рік та за 2022 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 3 доби щорічної додаткової відпустки за 2021 рік та за невикористані 30 діб основної та 4 доби додаткової щорічної відпустки за 2022 рік. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 3 доби щорічної додаткової відпустки за 2021 рік та за невикористані 30 діб основної та 4 доби додаткової щорічної відпустки за 2022 рік. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

На виконання вищевказаного рішення суду, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області виплачено компенсацію за невикористані 3 (три) доби оплачуваної відпустки за 2021 рік у розмірі 582,96 грн та за 34 (тридцять чотири) доби оплачуваної відпустки за 2022 рік у розмірі 6606,88 грн.

Позивач звернувся до відповідача із зявою від 16.05.2025 щодо розрахунку виплачених сум.

Листом від 12.06.2025 № 55157-2025 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області повідомлено позивача, що компенсація за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток ОСОБА_1 складає за 2021 рік 582,96 грн, а за 2022 рік 6606,88 грн.

Не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не повного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 3 (три) доби оплачуваної відпустки за 2021 рік, 34 (тридцять чотири) доби оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 547,53 грн станом на день виключення зі списків особового складу - 02.08.2023, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

Закон України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок№260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Суд звертає увагу, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 січня 2021 року по справі № 160/10875/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідачем не заперечується того, що позивач має невикористані відпустки за час несення служби в органах Національної поліції України.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 у червні 2023 року року позивач отримав грошове забезпечення у розмірі 11877 грн 69 коп, де місяць має 30 днів, а у липні 2023 року позивач отримав грошове забезпечення у розмірі 22030 грн 00 коп., де місяць має 31 день.

Таким чином, середньоденна заробітна плата за два місяці перед звільненням позивача складає 555 грн 86 коп. (11877,69+22030,00)/(30+31)= 555 грн 86 коп.), а середньомісячна заробітна плата - 16953 грн 85 коп. (11877,69+22030,00)/2= 16953 грн 85 коп.).

Отже, сума невиплаченої компенсації за невикористані позивачем дні щорічної відпустки (за 2021 рік - 3 доби, за 2022 рік 34 доби) складає 20566,82 грн.

Вказаний розрахунок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 січня 2021 року по справі № 160/10875/19.

За таких обставин, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не повному нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 3 (три) доби оплачуваної відпустки за 2021 рік, 34 (тридцять чотири) доби оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 555,86 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 3 (три) доби невикористаної оплачуваної відпустки за 2021 рік та 34 (тридцять чотири) доби невикористаної оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 555,86 грн, з урахуванням сум, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №520/5741/24.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі, оскільки предмет розгляду справи № 520/18231/25 збігається із предметом розгляду справи № 520/5741/24.

Втім, порівняльний аналіз позовних заяв у справах № 520/18231/25 та № 520/5741/24 свідчить про те, що справи хоча й стосуються спору між одними й тим сторонами, однак підстави звернення до суду та предмет позову у цих справах різні.

У справі № 520/5741/24 позивач оскаржував бездіяльність відповідача, яка полягала у бездіяльність ГУНП в Харківській області яка полягає у невиплаті грошової компенсації при звільненні ОСОБА_1 за невикористані дні відпустки за попередні роки, натомість у справі № 520/18231/25 позов спрямований на оскарження вже вчинених дій відповідача, а саме неправильного розрахунку середньоденної заробітна плата.

Таким чином, спір у справі № 520/18231/25 не стосується невиконання або неналежного виконання судового рішення у справі № 520/5741/24, а має самостійний характер, оскільки виник після виконання рішення шляхом розрахунку та виплати компенсації із середньоденного заробітної плати не у належному розмірі, зміст яких і став предметом нового спору.

З огляду на відмінність фактичних обставин та правового регулювання, що лежать в основі заявлених вимог, позов у справі № 520/18231/25 не є тотожним позову, розглянутому у справі № 520/5741/24, а тому відсутні передбачені пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області(61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд.5, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не повного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 3 (три) доби оплачуваної відпустки за 2021 рік, 34 (тридцять чотири) доби оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 555,86 грн, станом на день виключення зі списків особового складу - 02.08.2023.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 3 (три) доби невикористаної оплачуваної відпустки за 2021 рік та 34 (тридцять чотири) доби невикористаної оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 555,86 грн, станом на день виключення зі списків особового складу - 02.08.2023, з урахуванням сум, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №520/5741/24.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга Горшкова