Справа № 500/4878/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

Справа № 500/4878/25

24 жовтня 2025 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Р.П.Грицюка, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неперерахунку пенсії за наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 оновленою довідкою від 16.06.2025 №11/1/9191 про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати та виплатити пенсію з 04.06.2019 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 оновленої довідки від 16.06.2025 №11/1/9191 про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ із урахуванням виплачених за цей період сум пенсії в розмірі 45% грошового забезпечення загиблого (померлого) годувальника;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії в разі втрати годувальника з 45% до 30% грошового забезпечення загиблого (померлого) годувальника;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2020 у розмірі 70% грошового забезпечення загиблого годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2020 у розмірі 70% грошового забезпечення на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 оновленої довідки від 16.06.2025 №11/1/9191 про розмір грошового забезпечення загиблого (померлого) годувальника із урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 17.10.2025 позовну заяву залишено без руху через не подання заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії позивачки з 01.12.2020.

Від позивачки 22.10.2025 надішла заява про поновлення строку звернення до суду, яка фактично зводиться до незгоди із зазначеним судовим рішенням.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Таким чином, за змістом наведеної вище процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко розмежовувати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатись про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Стаббігс на інші протии Великобританії", "Девеер проти Бельгії".

До того ж, суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як стверджує позивачка у заяві про поновлення строку звернення до суду про порушення своїх прав дізналася з листа-відповіді відповідача.

Суд зауважує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. У цьому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд звертає увагу, що пенсію позивач отримує щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).

У постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 колегія суддів дійшла висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Таким чином, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Зазначений правовий висновок підтверджений постановами Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №520/29247/23, від 08.10.2025 у справі №560/12997/24.

Отже, отримання позивачем листа відповідача від 15 липня 2025 року № 4533-4591/П-02/8-1900/25 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як установлено частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Позивачкою подано заяву про поновлення строку звернення до суду, однак її зміст фактично зводиться до незгоди із ухвалою від 17.10.2025, будь-яких вагомих, непереборних, поважних причин, які б перешкоджали чи робили неможливим звернення позивачки до суду з 01.12.2020 не наведено, не було встановлено таких також судом.

У поданій заяві про поновлення строку звернення до суду позивачка зазначає, що строк звернення з даним позовом нею не пропущено, оскільки почала 01.07.2025 вчиняти дії щодо досудового врегулювання спору.

Однак, на переконання суду, вказані обставини не є достатньо обґрунтованими для визнання поважними причин невчасного звернення до суду.

У позовній заяві позивачка стверджує, що при призначенні пенсії 04.06.2019 її розмір установлено на рівні 45% грошового забезпечення загиблого годувальника. Такий же розмір пенсії по втраті годувальника був призначений її чоловіку, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Позивачка наполягає на тому, що після смерті чоловіка розмір її пенсії підлягав збільшенню до 70 відсотків грошового забезпечення загиблого годувальника, однак сума пенсійної виплати не змінилася. Відтак, суд приходить до висновку, що з 22.11.2020 позивачка повинна була і мала можливість дізнатися про непроведення відповідачем перерахунку її пенсії до 70 відсотків грошового забезпечення загиблого годувальника, а тому не була позбавлена можливості звертатися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений судом строк. Будь-яких поважних, обгрунтованих, непереборних обставин, які б перешкоджали їй у цьому позивачка ні у позовній заяві, ні у заяві про поновлення строку звернення з позовною заявою до суду не навела, відповідних доказів не надала.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до ч.3 якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, в силу вимог п.8 ч.1 ст.240 КАС України, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки позивачкою у встановлений суддею строк не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, тому позов в частині вимог щодо перерахунку пенсії у розмірі 70 відсотків за період з 01.12.2020 по 14.02.2025 підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, розгляд справи в частині позовних вимог щодо проведення перерахунку пенсіїу розмірі 70 відсотків за період з 15.02.2025 у межах шестимісячного строку звернення до суду (позивач звернулася до суду 15.08.2025) слід продовжити.

Керуючись п.5 ч.1 ст.155 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду в частині позовних вимог: визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії, зобов`язання провести відповідачем перерахунок і виплату пенсії у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення загиблого годувальника з 01.12.2020 по 14.02.2025.

Продовжити розгляд справи № 500/4878/25 в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у тому числі про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії, зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення загиблого годувальника з 15.02.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 24 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Грицюк Р.П.