Справа № 334/5102/25
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.10.2025
Справа № 334/5102/25
Провадження № 2-а/334/77/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача Зеленої Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпровського районного суду місті Запоріжжя перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові зазначив, що 04 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 2650 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. Вказану постанову Позивачем отримано засобами поштового зв`язку 14 червня 2025 року, що підтверджується конвертом та інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта". Так, детально ознайомившись зі змістом постанови, вважаємо її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Протокол є документом, який офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення. Так, протокол складено стрільцем другого відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 . Однак, не вказано посилання на документ, яким ОСОБА_3 надано повноваження на складення протоколу. До протоколу не додано такої повістки з доказами її вручення/надіслання Позивачу, як і не вказано та не додано жодного іншого доказу, покладеного в основу протоколу, на підтвердження факту вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач вказану в оскаржуваній постанові повістку не отримував та не був обізнаний про те, що вона надійшла на його ім`я засобами поштового зв`язку. Повістка, зазначена в оскаржуваній постанові безпосередньо Позивачу вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку "відсутність адресата за вказаною адресою" (як вказано в оскаржуваній постанові). В свою чергу, доказів повідомлення Позивача за наявним номером телефону та/ або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК" до протоколу № 2650 від 27 травня 2025 року не надано. Не зазначено про вказані докази й в оскаржуваній постанові.

04 червня 2025 року Позивачем повідомлено Відповідача про неможливість прибути на розгляд справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності з 03 червня 2025 року по 06 червня 2025 року та надано інформацію про медичний висновок. У повідомленні про неможливість прибуття на розгляд протоколу №2650 від 27 травня 2025 року було висловлено клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Ці обставини Відповідачем взято до уваги не було та проведено розгляд справи за відсутності Позивача.

В свою чергу, Позивачем виконано вимоги законодавства щодо уточнення даних у строк до 16 липня 2024 року, що ним зроблено 15 липня 2024 року. Про це Відповідачу достеменно відомо, оскільки Позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані обставини додатково підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в діях Позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд скасувати постанову № 2650 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 червня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та закрити провадження у справі. Судові витрати зі сплати судового збору стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2025 року, було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву.

29.07.2025 року, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зелена Р.В., використовуючи систему «Електронний суд» подала заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просила прийняти цю заяву у справі №334/5102/25 як заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу у розумінні ч. 7 ст. 139 КАС України.

25.05.2025 року, від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли письмові пояснення в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначили, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме шляхом надсилання на його адресу повістки про його виклик. Повістка про виклик ОСОБА_1 була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що передбачено пунктом 30 постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». ОСОБА_1 була направлена повістка № 2754284 рекомендованим поштовим відправлення № 919 з описом вкладення на адресу: АДРЕСА_2 . Відповідно до повістки № 2754284 ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 13.03.2025 для уточнення даних. Відповідно до довідки Ф.20 про причини повернення/досилання AT "Укрпошта" вказане поштове відправлення повернуто 12.03.2025 відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_6 не може відповідати за роботу AT «Укрпошта» в частині повідомлення ОСОБА_1 про надходження на його адресу рекомендованого поштового відправлення «Повістка ТЦК. Вручити особисто» та чому він його не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_7 підтверджує факт того, від імені ОСОБА_1 було звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з повідомленням про неможливість прибуття на розгляд протоколу 2650 про адміністративне правопорушення від 27 травня 2025 року з поважних причин. До вказаного повідомлення було надано медичний висновок про тимчасову непрацездатність. Вказаний медичний висновок наданий ТОВ «Вітацентр». Подане повідомлення 04.06.2025 року не підписане ОСОБА_4 . Заява, яка не підписана заявником або заявниками, не підлягає розгляду. Згідно із Законом України «Про звернення громадян», письмове звернення без зазначення місця проживання або не підписане автором, а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. До вказаних письмових пояснень було долучено належним чином засвідчені справи №2650 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

01.10.2025 року, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зелена Р.В., використовуючи систему «Електронний суд» подала заяву про залишення письмових пояснень без розгляду в якій просила залишити письмові пояснення без розгляду, оскільки вони подані з пропущенням терміну на їх подачу, а клопотання про поновлення терміну не заявлялись.

В судовому засіданні 27.10.2025 року представник позивача адвокат Зелена Р.В. позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в жодне з призначених судових засідань не з`явився, про дату та час судових засідань відповідача було повідомлено, шляхом направлення судових повісток на адресу місцезнаходження відповідача, які було отримано уповноваженою особою, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відзив на позовну заяву представником відповідача подано не було. В письмових поясненнях, які надійшли до суду 25.05.2025 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 просив справу розглядати за відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи зобов`язані діяти у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10,11 КУпАП).

Нормами ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Судом встановлено, що стрільцем другого відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 , 27.05.2025 року складено протокол №2650 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який 13.03.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ст. 1 ЗУ «Про оборону України» ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянин ОСОБА_5 під час дії воєнного стану порушив вимоги ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову підготовку», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Суд звертає увагу, що у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначено, що про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщений не був, повістку не отримував, про розшук не знав.

Також, у вказаного протоколі зазначено, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 09 год. 00 хв. 04 червня 2025 року в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №30.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 04.06.2025 року було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлення про неможливість прибуття на розгляд протоколу №2650 про адміністративне правопорушення від 27.05.2025 року, оскільки перебуває на лікарняному через тимчасово непрацездатність, що підтверджується вказаним повідомленням та медичним висновком про непрацездатність №1111-ЕА65-К2СА-К7Н4.

При цьому, суд звертає увагу, що з копії повідомлення, який було долучено представником ІНФОРМАЦІЯ_2 та не заперечувалось представником позивача, вказане повідомлення було не підписане ОСОБА_1 , тому протокол про адміністративне правопорушення №2650 було розглянуто 04.06.2025 року.

04.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 було складено постанову № 2650 про те, що громадянин України Відповідно до протоколу № 2650 про адміністративне правопорушення військовозобов`язаний, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 13.03.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ст. 1 ЗУ «Про оборону України» ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянин ОСОБА_5 під час дії воєнного стану порушив вимоги ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову підготовку», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Під час розгляду справи та дослідження доказів, які надані до протоколу № 2650 про адміністративне правопорушення за ч.З ст. 210' КУпАП встановлено наступне. На адресу ОСОБА_1 була направлена повістка № 2754284 рекомендованим поштовим відправленням № 919 на адресу АДРЕСА_3 . Відповідно до повістки № 2754284 ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.03.2025 для уточнення даних. Відповідно до Форми 20 AT Укрпошта вказаний лист був повернутий 12.03.2025 відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Повістка на ім`я ОСОБА_1 була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 28.02.2025 (накладено кваліфікований електронний підпис). Постановив притягнути громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу 17000 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Стаття 210 КУпАП, в редакції, яка діє з 19.05.2024, визначає покарання за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи на адресу АДРЕСА_3 ОСОБА_1 була направлена повістка № 2754284 рекомендованим поштовим відправленням №919.

Відповідно до вказаної повістки ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13 березня 2025 року для уточнення даних.

Відповідно до форми 20 АТ "Укрпошта" вказаний лист був повернутий 12 березня 2025 року відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Повістка про виклик Позивача була належним чином відправлена та він був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560: "Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання".

Змінами, внесеними постановою уряду від 08 жовтня 2024 р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто" підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

У конкретній справі судова повістка безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку "відсутність адресата за вказаною адресою".

Однак, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК" в матеріалах справи відсутні.

Більш того, як вбачається із роздруківки із офіційного веб-сайту Укрпошти, поштове направлення №919 надійшло до відділення поштового зв`язку 05.03.2025 єдина та невдала спроба вручення повістки зафіксована також 05.03.2025, а згодом поштове направлення повернуто відправнику із відміткою "Відсутність адресата за вказаною адресою".

Вказані обставини є суттєвими, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викликався повісткою на 13.03.2025 року для уточнення облікових даних.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» про мобілізацію, який набув чинності 18 травня 2024 року, зобов`язав військовозобов`язаних оновити свої облікові дані протягом 60 днів, тобто до 16 липня 2024 року.

Суд звертає увагу, що з наявного військово-облікового документу з мобільного додатку "РЕЗЕРВ+" ОСОБА_1 оновив дані вчасно, а саме 15.07.2024 року.

Наведені обставини, підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №2650 від 04.06.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією доданої до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №2650 від 04.06.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне праворушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.)

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: Баруліна Т. Є.