Справа № 520/15916/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 р. Справа № 520/15916/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.09.25 по справі № 520/15916/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0/43276/24-21 від 30.07.2024 за формою Р, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області щодо анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку №2434/20-46-24-0-05 від 24.04.2025;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області поновити ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Реєстрі платників єдиного податку 3 групи з 01 квітня 2025 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 позовні вимоги роз`єднано в самостійні провадження. Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0/43276/24-21 від 30.07.2024 за формою Р, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області - вирішено розглядати в межах провадження адміністративної справи № 520/15916/25.

Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області щодо анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку № 2434/20-46-24-0-05 від 24.04.2025 та зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області поновити ФОП ОСОБА_1 в реєстрі платників єдиного податку 3 групи з 01 квітня 2025 року виділено в окреме провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 позовну заяву щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0/43276/24-21 від 30.07.2024 за формою Р, прийнятого Головним управлінням ДПС у Харківській області залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не доведено вручення позивачу спірного повідомлення - рішення, в свою чергу судом першої інстанції не надано обгрунтованої оцінки поясненням та доводам платника податків для забезпечення захисту його права на звернення до суду.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу зазначено, що податковим органом направлено на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 акт камеральної перевірки та податкове повідомлення - рішення, однак поштове повідомлення повернулось до податкового органу з позначкою за "закінченням терміну зберігання". Також, про вказані обставини позивача повідомлено листом ГУ ДПС у Харківській області від 12.11.2024, тобто вже в листопаді 2024 року позивач знав про існування оскаржуваного рішення, проте не вчинив активних дій для того, щоб встановити його зміст в контексті наявності порушення свого права. Вказкує, що позивч має статус фізичної особи-підприємця, є платником податків, а отже зобов`язаний виявляти достатню добросовісність, обічність та старанність у виконанні покладених на нього податковим законодавством обов`язків, цікавитися станом своїх справ як платника податків і підприємця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" 12.07.2017, перебуває на обліку в Харківській ДПІ Головного управління ДПС у Харківській області, місцезнаходження: 61189, м. Харків, вул. Тархова, буд. 5, кв 62. Основний вид економічної діяльності за КВЕД є: 62.01 Комп`ютерне програмування. Включений до Реєстру платників єдиного податку з 12.05.2017, платником 3 групи за ставкою 5%.

У зв`язку із винесенням ГУ ДПС у Харківській області податкового повідомлення - рішення №0/43276/24-21 від 30.07.2024 про нарахування податкового зобов`язання з єдиного податку у розмірі 123111,51 грн. та штрафу 12311,16 грн., позивач оскаржив його до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 позовну заяву залишено без руху з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду.

На виконання вимог зазначеної ухвалу позивачем надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, відповідно до якої вказано, що податкове повідомлення - рішення №0/43276/24-21 від 30.07.2024 отримано позивачем лише 15.05.2025, тоді як з позовом щодо його оскарження він звернувся 17.06.2025, тобто в межах строків, передбачених КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 визнано неповажними причини пропуску строків, передбачених для звернення до суду та позовну заяву залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оцінка змісту обставин справи, хронології та послідовності дій позивача перед зверненням до суду свідчать про те, що цей строк був пропущений через відсутність його зусиль і належної старанності, особливо з огляду на реальну обізнаність про існування спірного рішення та його зміст, а також наявність статусу фізичної особи -підприємця, платника податків.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За правилами пунктів 2, 3, 4 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2020 № 846), податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється, зокрема, працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення,- у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення.

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження обставин щодо направлення податкового повідомлення-рішення відповідач до матеріалів справи долучив копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, із зазначенням причини повернення - "за закінченням терміну зберігання", які підтверджують надсилання на адресу позивачу певних документів.

Позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення ним отримано лише 15.05.2025, що підтверджено відповідними доказами, долученими до справи та невідкладно, в межах місячного строку звернувся до суду з позовом про його скасування, при цьому вказуючи, що всі господарські операції ним відображені, податкові зобов`язання добросовісно сплачені та виконані в повному обсязі.

Так,частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 сформулював правову позицію, відповідно до якої процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів".

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), визначено ст. 56 Податкового кодексу України, яка встановлює, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п.п. 56.1).

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.п. 56.2). Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.п. 56.3).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався із скаргою на оскаржуване податкове повідомлення-рішення 27.05.2025 та просив контролюючий орган поновити йому строк звернення із скаргою.

Рішеннями ДПС України від 13.06.2025 № 17184/6/06 позивачу відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку та рішенням №17228/6/06 скаргу позивача залишено без розгляду, як таку, що подано з пропуском строку.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення не відбулась, у зв`язку з тим, що позивачу відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку.

Будь-яких обгрунтованим заперечень у зв`язку з зазначеним сторонами не надано.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 140/1770/19 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). Вжите у частині другій статті 122 КАС України твердження "особа повинна була дізнатися" слід розуміти як презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічний підхід до тлумачення поняття "повинен був дізнатися", що вжите у статті 122 КАС України, неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 червня 2021 року (справа № 805/4179/18-а), від 26 травня 2021 року (справа № 320/1778/20), від 28.05.2021 (справа №521/21455/16-а), від 31 березня 2021 року (справа № 240/12017/19), від 21.02.2020 (справа №340/1019/19).

В свою чергу, позивач стверджує, що 12.11.2024 ним отримано лист від ГУ ДПС у Харківській області, в якому повідомлено, що за результатами камеральної перевірки складено акт від 04.06.2024 та сформовано податкове повідомлення - рішення від 30.07.2024 №0/43276/24-21, які направлені засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак листи повернуто з поміткою "за закінченням терміну зберігання". Позивач зауважує, що до вказано листа не надано копій відповідних рішень для ознайомлення платником податку.

Колегія суддів зазначає про недостатність поданих відповідачем документів для встановлення того, які саме документи направлені позивачу поштою, у зв`язку з чим неможливо встановити беззаперечний факт направлення оскаржуваного повідомлення - рішення.

Аналогічна підхід до оцінки факту направлення податкових повідомлень-рішень викладений у постанові Верховного Суду від 22.03.2024 у справі № 380/13865/22 та від 10.04.2025 по справі №140/2600/24, що враховуються судом відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України.

Доказів спростування вказаного, матеріали справи не містять, як і не містять доказів отримання позивачем вказаних документів в електронному кабінеті до 15.05.2025.

В подальшому, на адвокатський запит, лише 15.05.2025 ФОП ОСОБА_1 отримано спірне податкове повідомлення - рішення від 30.07.2024 №0/43276/24-21, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35).

Слід зазначити, що вирішуючи питання про поновлення строку звернення, суд не повинен вдаватися до надмірного формалізму, упередженості або формального підходу щодо позивача та його доводів, якими він обґрунтовував свою позицію, враховуючи, що доказів зловживання своїми правами матеріали справи не містять, а зазначений вище пропуск строку не є співмірним з таким наслідком, як позбавлення особи конституційного права на доступ до правосуддя.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту статті 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що частиною 1 статті 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки про наявність оскаржуваного повідомлення -рішення позивач дізнався 15.05.2025, а з позовом звернувс до суду 17.06.2025, відтак строк звернення до суду не є пропущеним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовних вимог без розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 по справі № 520/15916/25 - скасувати.

Адміністративну справу №520/15916/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова