Справа № 320/23546/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року справа №320/23546/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86Б, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:

-Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві №135/26-15-04-16-12 від 21 квітня 2023 року про виключення з реєстру платників єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» ();

-Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у місті Києві поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» () статус платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2023 та відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» (), як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2023.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 ухвалено продовжити розгляд справи № 320/23546/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕН-ЕС до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ЕН-ЕС поновлено строк на звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» () з 01 січня 2016 року перебувало на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків. Як вказано у позові, починаючи з 01 січня 2016 року і до першого кварталу 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» подавало податкові декларації платника єдиного податку третьої групи та сплачувало податкові зобов`язання, що підтверджується копіями податкових декларацій і квитанціями про їх прийняття органами Державної податкової служби України. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» зазначив, що навіть після початку повномасштабного збройного вторгнення російської федерації в Україну 24 лютого 2022 року товариство продовжувало виконувати свої податкові обов`язки. Зокрема, податкові декларації за 1, 2, 3 квартали 2022 року, 2023 року та 2024 року були подані вчасно та прийняті контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями. 04 квітня 2025 року, під час подання декларації платника єдиного податку третьої групи за перший квартал 2025 року через електронну систему звітності «АІФІН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» отримало відмову у прийнятті декларації. Підставою відмови було зазначено відсутність у реєстрі відомостей про реєстрацію ТОВ «ЕН-ЕС» платником єдиного податку третьої групи. Із отриманої квитанції вбачається, що відмову мотивовано посиланням на пункти 48.3 статті 48, 49.3, 49.8 статті 49, пункт 299.2 статті 299 Податкового кодексу України з формулюванням: «У платника відсутня реєстрація платником єдиного податку третьої групи у відповідному періоді». У подальшому, після направлення товариством запиту № 23 від 24 квітня 2025 року до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, позивачу стало відомо, що ще 21 квітня 2023 року податковим органом було прийнято рішення № 135/26-15-04-16-12 про виключення ТОВ «ЕН-ЕС» із реєстру платників єдиного податку з 01 квітня 2023 року. Підставою для такого рішення податковий орган визначив наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» податкового боргу протягом двох послідовних кварталів, відповідно до абзацу восьмого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України. Вказану обставину було встановлено під час проведення камеральної перевірки, результати якої оформлено довідкою (актом) від 21 квітня 2023 року № 135/26-15-04-16. Разом із тим, представник вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» фактично не було повідомлено про прийняття зазначеного рішення, не отримувало жодних актів чи повідомлень, які б свідчили про його виключення з реєстру платників єдиного податку, та впродовж 2023 2024 років продовжувало подавати декларації, що приймалися податковими органами без зауважень. Таким чином, про існування оскаржуваного рішення ТОВ «ЕН-ЕС» дізналося лише 04 квітня 2025 року, коли отримало відмову у прийнятті чергової декларації. До цього моменту жодних перешкод у податковій звітності чи діяльності підприємства не виникало, а його права та обов`язки як платника єдиного податку визнавалися податковим органом. Таким чином, представник позивача звернувся із позовом до суду, який просить задовольнити у повному обсязі.

06.05.2025 року від уповноваженого представника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві надійшов письмовий відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що останній просить суд у якого задоволенні відмовити.

Так, сторона відповідача вказує, за даними інформаційної системи ДПС, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» зареєстровано у ДПІ Голосіївського району Головного управління ДПС у м. Києві, стан - 0 (платник податків за основним місцем обліку). До Реєстру платників єдиного податку Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» включено з 01.01.2016 платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% доходу, виключено з Реєстру платників єдиного податку 01.04.2023. Зазначено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено контрольно-перевірочні заходи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» щодо дотримання податкового законодавства у частині зобов`язання платника єдиного податку перейти на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів, за результатами яких довідкою (актом) від 21.04.2023 № 135/26-15-04-16 встановлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» обліковується податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів по коду класифікації доходів бюджету 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості) та станом на 01.04.2023 складав 26 557, 58 грн. Представник Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві вказав, що платник має доступ до всіх інформаційних ресурсів, щодо належного виконання своїх обов`язків та своєчасної сплати податків. Попри це, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» за вказаний період не вживались дії щодо повного погашення наявних боргових зобов`язань, внаслідок чого Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення від 21.04.2023 № 135/26-15-04-16-12 про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» () зареєстроване 08.08.2005 року під реєстраційним номером 0006408 та є власником нежитлової будівлі за адресою: 03150, місто Київ, вул. Казимира Малевича (Боженко), будинок 86Б, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, яка міститься у матеріалах справи.

З моменту заснування і станом на теперішній час єдиним видом діяльності Товариства є КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

01.01.2016 року товариство прийняло рішення про перехід на спрощену систему оподаткування зі сплатою єдиного податку як платник 3-ї групи зі ставкою 5%.

Суд встановив, у матеріалах справи містяться копії Податкових декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 1-4 квартал 2022 року, копії Податкових декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 1-4 квартал 2023 року, копії Податкових декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 1-4 квартал 2024 року.

Зазначені вище копії декларації підтверджують, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» перебувало на спрощеній системі оподаткування (3 група, 5%); подавало декларацію належним чином у строки, встановлені Податковим кодексом України, з усіма необхідними реквізитами; декларації прийняті ДПС, про що свідчить наявність підпису, печатки та відповідного формату затвердженої форми (зокрема у графах «результат обробки» вказано «прийнято пакет»; фактичне виконання платником своїх податкових обов`язків підтверджене.

Виходячи з матеріалів справи, суд встановив, що вказані копії Податкових декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) підтверджують, що декларації були належно оформлені, засвідчені, подані офіційно через систему електронної звітності. Окрім цього, вони містять усі необхідні ідентифікаційні дані платника та підтверджують фактичне ведення підприємницької діяльності в межах обраної системи оподаткування.

Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України 24.02.2022 року товариство продовжувало своєчасно подавати податкову звітність, що підтверджується зазначеними вище податковими деклараціями за 1 3 квартали 2022 2024 років із квитанціями про прийняття.

Позивачем долучено до позовної заяви копії платіжних квитанцій, з яких вбачається, що сплата єдиного податку здійснювалася за такі періоди: 4 квартал 2021 року; 1 4 квартали 2022 року; 1 4 квартали 2023 року (ставка 5 %); 2 4 квартали 2024 року (ставка 5 %).

Згідно з копії Податкових декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 1 квартал 2025 року (порядковий № за рік 1) у графі декларації «результат обробки» зазначено, що пакет не прийнято. Виявлені помилки: «У платника відсутня реєстрація платником єдиного податку третьої групи у відповідному звітному періоді. Перевірено на підставі п. 48.3 ст. 48, п. 49.3, п. 49.8 ст. 49, п.299.2 ст.299 Податкового кодексу України».

Так, на підставі наданих у справі доказів суд встановив, що 04.04.2025 року, при поданні декларації за перший квартал 2025 року через спеціалізовану програму «АІФІН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» отримало відмову в її прийнятті через відсутність відомостей про товариство в реєстрі платників єдиного податку.

З відповіді на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» до Головного управління ДПС у м. Києві № 23 від 24.04.2025 року стало відомо, що 21.04.2023 року Головне управління ДПС у м. Києві прийняло рішення №135/26-15-04-16-12 про виключення Товариства з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2023 року.

Підставою для прийняття зазначеного рішення визначено наявність податкового боргу на перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до абзацу восьмого п. 298.2.3 ст. 298 Податкового кодексу України , встановлену під час проведення камеральної перевірки, що підтверджується Довідкою-актом від 21.04.2023 №135/26-15-04-16.

Окрім цього, позивачем долучено Копію довідки від 30.04.2025 № 16026/АП/26-15-50-03-04-Е про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, якою підтверджується, що станом на 30.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» () не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Підписана уповноваженими особами ГУ ДПС у м. Києві.

Релевантні джерела права, оцінка та висновки суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За нормами п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Згідно п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 Податкового кодексу України ).

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України ).

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статі 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено ст.299 Податкового кодексу України, відповідно до п.299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з п.299.2 ст.299 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Абзацом 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Відповідно до пп.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Приписами п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акту перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічна правовій позиції викладена у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 820/5346/17.

Як встановлено судом, 21.04.2023 року Головне управління ДПС у м. Києві прийняло рішення №135/26-15-04-16-12 про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2023 року.

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що воно прийнято на підставі абз. 3 п. 299.10 ст. 299, абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України у зв`язку тим, що у позивача наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з долученою до матеріалів справи довідкою (актом) від 21 квітня 2023 року № 135/26-15-04-16 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» обліковується податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів по 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості) та станом на 01.04.2023 складає 26 557,58грн.

Водночас, суд зазначає, що з вказаної довідки (акту) не можливо встановити, який вид перевірки проведений відповідачем, а також на підставі яких відомостей відповідач зробив висновок про наявність у позивача податкового боргу у вказаній сумі, що унеможливлює встановлення джерела походження інформації про несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання.

Верховний Суд при розгляді аналогічних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17).

Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Положеннями п.86.1 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділуI цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.4. ст. 86 Податкового кодексу України Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цьог Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до пп. 86.7.1. п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Отже, акт перевірки, заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. Крім того, нормами Податкового кодексу України передбачено право платника податків у разі незгоди з висновками податкової перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, подати до контролюючого органу, який проводив перевірку, свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Суд зауважує, що одним із невід`ємних прав платника податків, відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши надані позивачем матеріали справи, зокрема копії податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 1 4 квартали 2022 року, 1 4 квартали 2023 року та 1 4 квартали 2024 року з квитанціями про її прийняття контролюючим органом, суд установив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» належним чином виконувало покладені на нього податкові обов`язки, передбачені пунктом 296.3 статті 296 Податкового кодексу України, шляхом своєчасного подання податкової звітності та сплати єдиного податку.

Суд, проаналізувавши зазначені декларації та додані до них квитанції про їх прийняття контролюючим органом, встановив, що податкові декларації подані платником своєчасно, у строки, передбачені Податковим кодексом України.

Так, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) ( п. 49.18.2. ст. 49 Податкового кодексу України).

Таким чином, на підставі норм Податкового кодексу України та наданих доказів, суд встановлює факт своєчасного подання податкових декларацій платником, що свідчить про дотримання ним податкової дисципліни та обов`язків, визначених чинним законодавством.

Окрім цього, судом встановлено, що зміст зазначених декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи) за 1 4 квартали 2022 року, 1 4 квартали 2023 року та 1 4 квартали 2024 року свідчать про здійснення товариством господарської діяльності, наявність задекларованого доходу та визначення суми єдиного податку за звітний період, що підтверджують фактичне перебування Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» на спрощеній системі оподаткування та дотримання вимог пунктів 291.3, 296.2 Податкового кодексу України.

Водночас доказів, які б підтверджували факи неподання товариством податкової звітності протягом двох послідовних кварталів або про наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, відповідачем не надано.

Отже, подані податкові декларації платника єдиного податку третьої групи є належними і допустимими доказами того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» дотримувалося податкової дисципліни, а тому підстави для його виключення з Реєстру платників єдиного податку, передбачені підпунктом 8 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, були відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зазначення відповідачем про несплату податкового боргу з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів не може бути підставою для застосування до позивача наслідків щодо анулювання свідоцтва платника єдиного податку із посиланням на норми абз.8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України , оскільки вказані положення передбачають обов`язок платника перейти на сплату інших податків і зборів, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Отже, аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом порушено умови та порядок прийняття оскаржуваного рішення про виключення з Реєстру платника єдиного податку позивача, не дотримано процедуру виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання податкового органу поновити реєстрацію позивача платником єдиного податку в Реєстрі платників єдиного податку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з п. 19-3.1 ст. 19-3 Податкового кодексу України до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстрів, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з пп. 299.13 ст. 299 Податкового кодексу України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку, у тому числі і дату виключення особи з реєстру платників єдиного податку.

Отже, у випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб`єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру. Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування.

Платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування, тому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих), для такого платника, юридичних наслідків.

При цьому, нормами Податкового кодексу України не передбачена можливість звернення платника податків до контролюючого органу із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру за наслідками скасування у судовому порядку як протиправного рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Тому, з врахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку про те, що оскільки оскаржуване рішення Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві від 21.04.2023 № 135/26-15-04-16-12 про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» з Реєстру платників єдиного податку є таким, що прийняте без достатніх правових підстав та з порушенням норм матеріального права, таким чином з метою ефективного відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача поновити позивача у Реєстрі платників єдиного податку з 01 квітня 2023 року та відновити відомості у Реєстрі платників єдиного податку.

Виходячи з цього, адміністративний позов підлягає задоволенню на підставі викладених вище обставин.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні письмові докази у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6 056, 00 грн. підтверджується квитанцією №383 та № 382 від 05.05.2025 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 14, 72-77, 78, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86Б, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві №135/26-15-04-16-12 від 21 квітня 2023 року про виключення з реєстру платників єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС».

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у місті Києві поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» статус платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2023 та відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС», як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2023.

Стягнути на користь «Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-ЕС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 056,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Копію рішення направити сторонам у справі (їх представникам) відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.