Справа № 295/10208/25
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 - адвокатом Стеценком Дмитром Олександровичем, до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Стеценко Д.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5263061 від 19.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень.

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог інформаційно-вказівних знаків п. 8.4 Правил дорожнього руху, а саме здійснив стоянку на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з доданою до нього табличкою 7.17 «особи з інвалідністю» та позначеного дорожньою розміткою 1.30, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Адвокат Стеценко Д.О. посилається на відсутність будь-яких доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, вказує, що не зафіксований факт здійснення стоянки в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «місце для стоянки»; відсутня фіксація стоянки транспортного засобу на місці, позначеному дорожнім знаком 5.38 з доданою до нього табличкою 7.17 «особи з інвалідністю»; не зафіксований фак стоянки автомобіля на місці, позначеному дорожньою рорзміткою 1.30.

Представник позивача зауважує, що долучений до поставнови відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського містить лише запис процедури оформлення справи про адміністративне правопорушення, сам факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення працівниками патрульної поліції не зафіксований.

На думку адвоката Стеценка Д.О. постанова протиправна, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Відповідно до ухвали суду від 31.07.2025 позовну заяву залишено без руху.

Згідно з ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали до суду клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

20.08.2025 представник відповідача Яремчук Л.М. направила відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала (а.с. 26-31). Обґрунтовуючи заперечення вказала, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача. На підтвердження викладених доводів представник відповідача надала суду компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 32).

У відзиві вказано, що під час складання оскаржуваної постанови патрульним поліцейським допущена технічна описка в її фабулі, в якій невірно зазначені пункти ПДР, які порушив позивач, яка була виправлена шляхом внесення змін до пункту 5 постанови, яка викладена в такій редакції «здійснив стоянку транспортним засобом на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.35 Правил дорожнього руху України, яка позначає місця для паркування осіб з інвалідністю, чим порушив пункт 34.1.35 Правил дорожнього руху України», що підтверджується витягом з інформаційно-комунікаційної сиситеми «Інформаційний портал Національної поліції України» (а.с. 33). Представник відповідача вважає, що така описка не впливає на зміст рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і правомірність його прийняття.

Представник відповідача вказує, що Копаниця Д.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення визнав факт здійснення ним стоянки в зоні дії забороненої для нього розмітки пояснив, що здійснив короткочасну зупинку для висадки людей, що в сукупності вказує на вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, у відзиві на позовну заяву вказано, що з перших хвилин відеозапису зафіксований факт стоянки ОСОБА_1 в зоні дії дорожньої розмітки 1.35 ПДР.

Представник відповідача вважає, що сукупність встановлених обставин разом з винесеною патрульним поліцейським постановою є достатніми доказами, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Натомість представник вказує, що позивач не надав докази, які спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

03.09.2025 адвокат Стеценко Д.О. направив відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 41-43), в якій наполягав, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не зафіксовний працівниками поліції. З долученого відеозапису взагалі неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 , керуючи транспоротним засобом, здійснив стоянку на зоні дії дорожньої розмітки, яка призначена для паркування особами з інвалідністю. Посилання представника відповідача на долучений відоезапис є безпідставним.

Представник позивача звертає увагу, що відповідачем порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, розгляд справи відбувався не за місця його вчинення, а за іншою адресою - за місцем зупинки водія; ОСОБА_1 не був заслуханий; не досліджені докази вчинення правопорушення - для огляду правопорушнику не надані відеоматеріали.

Крім того, представник позивача звертає увагу, що патрульний поліцейський ставив ОСОБА_1 провокаційні запитання щодо придбання автомобіля та отримання водійського посвідчення.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 19.07.2025 поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Остапчук Б.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5263061, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП (а.с. 3-4).

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 19.07.2025 о 16:19:43 год. з адресою м.Житомир, вул. М.Грушевського, 5, здійснив стоянку на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 «місце стоянки з доданою до нього табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю» та позначеною дорожньою розміткою 1.30, чим порушив пункт 8.4ґ ПДР України; до постанови додаються відеозаписи з Motorola vb 400 № 475882, 475214.

19.07.2025 на підставі рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Остапчука Б.А. відділом адміністративної практики УПП в Житомирській області ДПП виправлено описку в постанові серії ЕНА №5263061 та внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний Портал Національної поліції України» відомості про суть і обставини вчиненого правопорушення «стоянка транспортного засобу на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.35 Правил дорожнього руху України, яка позначає місця для паркування осіб з інвалідністю, чим порушено пункт 34.1.35 Правил дорожнього руху України» (а.с. 33).

Разом з відзивом на позовну заяву представник відповідача надала суду компакт-диск із відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Отже, зі змісту оспорюваної постанови з урахуванням внесених виправлень, вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил здійснення стоянки транспортного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, оглянувши надані позивачем до позовної заяви відеозаписи, які є ідентичними з відеозаписами, долученими представником відповідача до відзиву на позовну заяву, суд дійшов таких висновків.

В пункті 1.10 розділу І Правил дорожнього руху України визначено, що стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

В розділі 34 Правил дорожнього руху України передбачено, що розмітка 1.35 - позначає місця для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.

Зі змісту оглянутих відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортним засобом на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.35 Правил дорожнього руху України, яка позначає місця для паркування транспорту осіб з інвалідністю.

Крім того, з наданих відеозаписів неможливо встановити номер транспортного засобу, місце його перебування, здійснення стоянки, наявність на місці стоянки дорожньої розмітки 1.35 ПДР. Відеозапис не є безперервним, а складається з двох окремих частин одного відеозапису.

Один з відеозаписів триває з 16:16:37 год. до 16:16:50 год., розпочинається з розмови патрульних поліцейських в патрульному автомобілі, зі змісту якої вбачається, що екіпаж поліції рухається в потоці інших транспортних засобів на стоянці для автомобілів супермаркету «Сільпо» по вулиці М. Грушевського, 5 в місті Житомирі, який триває 12 секунд, з якого взагалі не вбачається за можливе встановити, який транспортний засіб їде попереду, коли він зупиняється, хто перебуває за кермом автомобіля, чи здійснювалась зупинка/стоянка автомобіля, які дорожні знаки чи дорожня розмітка розташовані на місці можливої стоянки транспортного засобу.

Згідно з іншим відеозаписом патрульний автомобіль зупиняє транспортний засіб навпроти дитячої стоматологічної поліклінки по вулиці М. Грушевського в місті Житомирі за рогом від супермаркету «Сільпо», поліцейський запитує, чи відома ОСОБА_1 причина його зупинки та просить надати для перевірки документи.

Таким чином, оглянуті судом відеозаписи не можуть бути визнані судом як належні докази, оскільки з їх змісту не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності - стоянка транспортного засобу на місці, яке позначене дорожньою розміткою 1.35 Правил дорожнього руху України, яка позначає місця для паркування осіб з інвалідністю.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши надані сторонами докази судом не встановлено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення позивачем стоянки транспортного засобу на місці, яке позначене відповідною дорожньою розміткою, на якому дозволено стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Суд відхиляє доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується змістом наданих відеозаписів, оскільки судом встановлено, про що зазначено вище по тексту рішення, що з їх змісту не вбачається факт стоянки транспортного засобу, яким керував позивач, в зоні дії дорожньої розмітки, на якій дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Відсутні будь-які обгрунтовані підстави стверджувати, що надані представником відповідача докази направлені на дотриманння процесуального стандарту доказування «доведення поза розумним сумнівом».

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що позивач під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не заперечував стоянку в зоні дії відповідної розмітки, оскільки позивач не визнавав факт вчинення адміністративного правопорушення. Зазначив, що здійснив лише висадку пасажирів, тобто заперечував здійснення стоянки.

Крім того, суд звертає увагу, що навіть визнання особою факту вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від обов`язку доведення правомірності свого рішення. Такий висновок суперечить положенням ст. 77 КАС щодо обов`язку саме відповідача доводити правомірність свого рішення.

Суд визнає неспроможними доводи представника відповідача, що достатнім доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення є винесена патрульним поліцейським постанова, оскільки вони не грунтуються на вимогах КУпАП, прямо суперечать змісту ст. 251 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься суб`єктом владних повноважень на підставі отриманих доказів і не є самостійним доказом в розумінні КУпАП.

Суд також відхиляє доводи представника відповідача, що позивачем не надані докази, які спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки вони не відповідають нормам КАС України щодо обов`язку саме суб`єкта владних повноважень довести правомірність прийнятого рішення.

За встановлених обставин суд доходить висновку, що поліцейським не зафіксовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення водієм Правил дорожнього руху України, зокрема, здійснення стоянки транспортного засобу в зоні дії дорожньої розмітки 1.35.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, діє принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

В контексті наведеного, судом надана оцінка всім ваговим доводам, наведеним сторонами під час судового провадження, потреба надавати оцінку іншим доводам відсутня, оскільки вони не мають значення для вирішння спору.

Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, а наданий відповідачем відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення адміністративного правопорушення - стоянка транспортного засобу, тобто припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, на місці, яке позначене відповідною дорожньою розміткою, на якому дозволено паркування лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, тобто не підтверджує факт його вчинення, позивач заперечує факт порушення Правил дорожнього руху, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5263061 від 19.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складену поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Остапчуком Богданом Анатолійовчием за ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, код юридичної особи: 40108646.

Суддя Стрілецька О.В.