Справа № 620/14456/24
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 620/14456/24

адміністративне провадження № К/990/34076/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Берназюка Я.О., Рибачука А.І., розглянувши у письмовому провадженні ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду у складі судді Бородавкіної С.В. від 13 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю., Файдюка В.В. від 23 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при проведенні щорічного, з 01 березня 2019 року, перерахунку (індексації) та виплаті їй пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо незастосування передбаченого частиною другою статті 40, частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії за два календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, а саме за 2016-2017 роки - 5377,90 грн, шляхом його збільшення на коефіцієнти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 01 березня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити щорічний з 01 березня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за віком, призначену згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши передбачений частиною другою статті 40, частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії за два календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, а саме за 2016-2017 роки - 5377,90 грн, та коефіцієнти збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 01 березня 2019 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2025 року, позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01 березня 2019 року до 29 квітня 2024 року залишено без розгляду.

3. Залишаючи позовні вимоги за період з 01 березня 2019 року до 29 квітня 2024 без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, позивачка звернулася до суду з позовом 01 листопада 2024 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду. Суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки позивачка не була позбавлена можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

4. Той факт, що із заявою щодо з`ясування правильності нарахування пенсії позивачка звернулася до відповідача 29 квітня 2024 року не змінює часу, з якого вона повинна була або могла дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржниця вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин справи.

7. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

9. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

10. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

11. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

12. Звернувшись до суду з цим позовом 01 листопада 2024 року позивачка заявила вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, призначену згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши передбачений частиною другою статті 40, частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії за два календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, а саме за 2016-2017 роки - 5377,90 грн, та коефіцієнти збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 01 березня 2019 року.

13. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема, статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

14. При цьому, у справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація у 2019- 2024 роках позивачці фактично не нараховувалася, тому відсутні підстави для застосування норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

15. Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачкою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивачка, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

16. Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом 01 листопада 2024 року її права можуть бути захищені судом з 01 травня 2024 року - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не з 30 квітня 2024 року, у зв`язку з чим ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2025 року підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

17. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23, від 27 січня 2025 року у справі № 620/7211/24, від 28 січня 2025 року у справі № 400/4663/24, від 28 січня 2025 року у справі № 120/1483/24.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

18. Частиною першою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

19. Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01 березня 2019 року до 30 квітня 2024 року - залишити без розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді Я.О. Берназюк

А.І. Рибачук