Справа № 140/8553/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8553/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 18.07.2025 №58/04 в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ростислава Пахоліка про накладення на начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції дисциплінарного стягнення у виді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 29.12.2022 вона обіймає посаду начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області.

Вказує, що на підставі наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.04.2025 року №35/04 щодо неї розпочато дисциплінарне провадження, за наслідками якого дисциплінарною комісією встановлено наявність в діях державного службовця складу дисциплінарного проступку, визначення якого міститься в пункті 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», та який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади (чинного законодавства), а саме: пункту 3.1, пункту 3.2 своєї Посадової інструкції та порушенні вимог чинного законодавства, зокрема пункту 6 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, (зміна спеціалізації виконавчих документів 03.07.2024 у головного державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куцика С.О. та 16.07.2024 у старшого державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маковецького Р.М. без оформлення даного відповідним організаційно-розпорядчим документом (розпорядженням, дорученням тощо).

Відповідно до наказу №58/04 від 18.07.2025 в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ростислава Пахоліка до неї застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.

Позивачка вважає даний наказ про накладення дисциплінарного стягнення незаконним та протиправним.

На переконання позивачки, висновок дисциплінарної комісії суперечить пункту 18 розділу III Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5, відповідно до якого лише при передачі виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15, 16, абзацом другим пункту 17 цього розділу, передача виконавчого провадження у разі відводу (самовідводу) державного виконавця або наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення оформлюється письмовим дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

Вказує, що Положенням про Автоматизовану систему виконавчого провадження та іншими нормативно-правовими актами не передбачено оформлення відповідним організаційно-розпорядчим документом внесення вказаної інформації до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Окрім того наголошує про пропуск відповідачем строку в межах якого до державного службовця може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Зокрема, згідно із висновку дисциплінарної комісії порушення вчинені нею в липні 2024 року. На день винесення наказу відповідача №58/04 від 18.07.2025 про накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді догани за неналежне виконання посадових обов`язків минув один рік після його вчинення. Відтак, за твердженнями позивачки, оскаржуваний наказ прийнято поза межами строків, визначених частиною 5 статті 74 Закону України «Про державну службу».

З урахуванням викладеного просить позов задоволити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач із поданим позовом не погодився. Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що в березні 2025 року Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено моніторинг Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі також - АСВП) на предмет втручання керівниками відділу до авторозподілу виконавчих документів. За результатом проведеного моніторингу виявлено, що начальником Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балицькою Л.А. з 16.07.2024 по 06.09.2024 змінено спеціалізацію головного державного виконавця відділу Маковецького Р.М. з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини» та з 03.07.2024 по 06.09.2024 - спеціалізацію головного державного виконавця відділу Куцика С.Ю. з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини».

Такі дії позивача призвели до нерівномірного розподілу АСВП навантаження між працівниками відділу, необ`єктивного та упередженого розподілу виконавчих документів між державними виконавцями, вплинули на можливість отримання винагороди державним виконавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідно мали наслідком збільшення винагороди позивачу.

Відповідач стверджує, що прийняте позивачем рішення щодо такого авторозподілу, яке мало наслідком розподіл обов`язків між працівниками відділу, повинно бути оформлене відповідним організаційно-розпорядчим документом (дорученням, розпорядженням), в якому необхідно було зазначити такий розподіл обов`язків, в тому числі й зазначити строк дії такого рішення та чи виконують дані державні виконавці інші категорії, про що вказано у пункті 7 розділу ІІІ Положення №2432/5.

На підставі встановлених обставин та проведеного дисциплінарного провадження, наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.07.2025 №58/04 «Про накладення дисциплінарного стягнення» на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

На переконання відповідача, дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при вивчені матеріалів дисциплінарної справи прийнято вірний висновок, що в діях ОСОБА_1 є склад дисциплінарного проступку, визначення якого міститься в пункті 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», та який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади (чинного законодавства), а саме: пунктів 3.1-3.2 Посадової інструкції та порушенні вимог чинного законодавства, зокрема пункту 6 розділу ІІІ Положення №2432/5 та позивача слід притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Щодо твердження ОСОБА_1 про порушення строку накладення дисциплінарного стягнення представник відповідача зазначила, що вищевказані втручання позивача в авторозподіл виконавчих документів мали місце стосовно головного державного виконавця відділу Маковецького Р.М. з 16.07.2024 та тривали по 06.09.2024. а стосовно головного державного виконавця відділу Куцика С.Ю.- з 03.07.2024 та тривали по 06.09.2024.

Порушення були виявлені у березні 2025 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у результаті проведеного моніторингу Автоматизованої системи виконавчого провадження на предмет втручання. Відтак, оскаржуваний наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.07.2025 №58/04 «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, було винесено в межах законодавчо встановлених строків.

25.08.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка підтримала обгрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження за десять робочих днів до запланованої відсутності державного виконавця строком від чотирнадцяти та більше днів керівник органу державної виконавчої служби вносить відповідні дані до Системи й автоматичний розподіл виконавчих документів на такого державного виконавця не здійснюється.

Вказує, що у період з 03.07.2024 по 06.09.2024 двоє державних та заступник начальника відділу знаходилися у відпустці, заступник начальника відділу в липні перебувала на лікарняному, а 29.08.2024 була звільнена. Таким чином, із державних виконавців відділу лише керівник у вказаний період перебувала на робочому місці. На інших державних виконавців за 14 днів до відпустки, запланованої дати звільнення, па період відпустки авторозподіл виконавчих документів не здійснювався.

Стверджує, що при внесенні інформації до АСВП діяла з метою службової необхідності, в межах наданих повноважень, відповідно до посадової інструкції та Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження.

Повторно наголосила на порушення відповідачем вимог частини п`ятої статті 74 Закону України «Про державну службу» в частині неможливості застосування дисциплінарного стягнення до державного службовця, якщо минув один рік після його вчинення (т.2, а.с.6-14).

У поданих 28.08.2025 заперечення представник відповідача заперечила доводи ОСОБА_1 про внесення інформації до АСВП з метою службової необхідності (перебування виконавців відділу у відпустці та на лікарняному). Зазначила, що державний виконавець Маковецький Р.М. перебував у відпустці з 01.07.2024 по 15.07.2024. Відтак 16.07.2024 старший державний виконавець приступив до виконання своїх службових обов`язків. Як підтверджено матеріалами дисциплінарної справи 16.07.2024 о 12:04:20 позивачем змінено спеціалізацію з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини».

В свою чергу, головний державний виконавець Куцик С.Ю перебував у відпустці з 05.08.2024 по 11.08.2024. Відповідно, 12.08.2024 головний державний виконавець приступив до виконання своїх службових обов`язків. Як підтверджено матеріалами дисциплінарної справи 03.07.2024 о 16:43:38 позивачем змінено спеціалізацію з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини».

Також звертає увагу суду, що відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 №512/5, чітко визначено, що виконання рішень Європейського суду з прав людини належить до підвідомчості відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Тому зміна позивачем спеціалізації державних виконавців Камінь-Каширського відділу ДВС на «За рішенням Європейського суду з прав людини», які фактично не мають повноважень на вчинення виконавчих дій, спрямованих на виконання таких рішень, на думку відповідача, беззаперечно підтверджує порушення позивачем вимог її посадової інструкції.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу начальника Головного управління юстиції у Волинській області №1154/7 від 22.11.2012 ОСОБА_1 приступила до виконання службових обов`язків за посадою начальника відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області з 22.11.2012 (т.1., а.с.10).

Наказом начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №1003/03 від 29.12.2022 «Про перейменування посад», у зв`язку з реорганізацією Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) шляхом приєднання до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), наказано вважати ОСОБА_1 такою, що з 29.12.2022 обіймає посаду начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.1, а.с.11-12).

В березні 2025 року Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено моніторинг Автоматизованої системи виконавчого провадження на предмет втручання керівниками відділу до авторозподілу виконавчих документів у відповідності до пунктів 8.2 Положення про Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, затвердженого наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.12.2022 №346/4.

03.04.2025 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богаком Я.В. до начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано подання №1141/4.2-25 про застосування дисциплінарного стягнення до начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області ОСОБА_1 (т.1, а.с.64-68).

Наказом начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №35/04 від 07.04.2025 порушено дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 , начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку (т. 1, а.с. 115).

Поданням дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ №2403/3-25 від 27.05.2025 рекомендовано за неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади (чинного законодавства), а саме: п. 3.1, п. 3.2 посадової інструкції та порушення вимог чинного законодавства, притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_1 , застосувавши дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.1, а.с.218-239).

Як випливає з тексту вказаного подання, члени дисциплінарної комісії прийшли до висновку, що порушення зазначені в поданні начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богака Я.В. частково знайшли своє підтвердження та в діях державного службовця ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку, визначення якого міститься в пункті 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади (чинного законодавства), а саме: пункту 3.1, пункту 3.2 Посадової інструкції та порушенні вимог чинного законодавства, зокрема пункту 6 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, а саме щодо зміни спеціалізації виконавчих документів у головного державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куцика С.О. та у старшого державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маковецького Р.М.

Наказом в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №58/04 від 18.07.2025 «Про накладення дисциплінарного стягнення» на ОСОБА_1 , начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання посадових обов`язків (т.2, а.с.1-2).

Не погоджуючись з наказом відповідача №58/04 від 18.07.2025 «Про накладення дисциплінарного стягнення», позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Частиною другою статті 1 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Обов`язки державного службовця визначені частиною першою статтею 8 Закону №889-VIII, відповідно до пункту 8 якої державний службовець зобов`язаний виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 64 Закону №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону N 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною третьою статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

За приписами частини першої статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За змістом частин першої, другої статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Відповідно до частин 9-11 статті 69 Закону №889-VIII дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно із статтею 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Стаття 74 Закону №889-VIII передбачає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Статтею 77 Закону №889-VIII зазначено що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону №889-VIII Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 затверджений Порядок здійснення дисциплінарного провадження, який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців. (далі - Порядок №1039).

Пунктами 3, 4 Порядку №1039 визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Метою дисциплінарного провадження згідно з пунктом 7 Порядку №1039 є визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Передбачені пунктом 25 Порядку №1039 вимоги до дисциплінарної справи аналогічні вимогам, встановленим статтею 73 Закону №889-VIII.

Пунктом 31 Порядку №1039 передбачено, що державний службовець має право: бути присутнім на засіданні комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до абзацу 1 пункту 32 Порядку №1039 про дату, час і місце та спосіб проведення засідання комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Згідно із пунктами 33, 34 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Пунктом 35 Порядку визначено, що Дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення (пункт 35 Порядку).

Відповідно до пункту 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Суд при розгляді справи не виявив невідповідностей вимогам Закону №889-VIII та Порядку №1039 дій відповідача ані при призначенні дисциплінарного провадження, ані при формуванні дисциплінарної справи, ані при проведенні засідань дисциплінарної комісії.

Спірні правовідносини, які склали у цій справі, зводяться до питання щодо правомірності оскаржуваного наказу в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №58/04 від 18.07.2025 «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким за наслідками здійснення дисциплінарного провадження до ОСОБА_1 , яка обіймає посаду начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани відповідно до пункту 2 частини першої статті 66 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

У постанові від 16.03.2021 у справі №140/2819/19 Верховний Суд зазначив, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо)

Верховний Суд у постанові від 26.01.2021 у справі №420/2949/19, в якій до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, а саме, за вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що, за змістом оскаржуваного наказу, полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, зазначив, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується роботодавцем до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом № 889-VIII, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації

Як випливає з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до матеріалів дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією встановлено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Суть дисциплінарного порушення полягала у внесенні ОСОБА_1 змін до АСВП в частині зміни спеціалізації виконавчих документів у головного державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Куцика С.О. та у старшого державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маковецького Р.М., що призвело до нерівномірного розподілу АСВП навантаження між працівниками відділу, необ`єктивного та упередженого розподілу виконавчих документів між державними виконавцями, вплинули на можливість отримання винагороди державним виконавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідно мали наслідком збільшення винагороди позивачу.

Позивачка заперечує наявність у її діях складу дисциплінарного проступку. Зазначає, що при внесенні інформації до АСВП діяла з метою службової необхідності, в межах наданих повноважень, відповідно до посадової інструкції та Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження.

Надаючи оцінку вказаним обставинам суд враховує наступне.

Питання примусового виконання рішень врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України №1404-VIII, реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

На виконання вимог Закону №1404-VIII наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 №2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі Положення про АСВП).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно із пункту 3 Положення про АСВП реєстраторами Системи є: відповідальні особи органу державної виконавчої служби; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; помічники приватних виконавців; відповідальні особи приватних виконавців; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Відповідно до п. 6 Положення про АСВП, Система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, в тому числі: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження; об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями; реєстрацію виконавчих дій та виготовлення документів виконавчого провадження; контроль за дотриманням строків вчинення виконавчих дій; надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді, тощо.

Пунктом 1 Розділу ІІІ Положення про АСВП визначено, що автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до Системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби, або відразу після реєстрації Системою виконавчих документів, виданих у формі електронних документів та пред`явлених в рамках інформаційної взаємодії.

Виконавчі документи розподіляються між державними виконавцями у довільному порядку із дотриманням черговості та з урахуванням встановленого коефіцієнта й кількості виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у державного виконавця, крім випадків, передбачених пунктами 6, 7 цього розділу.

Відповідно до п. 3, 4 Положення про АСВП, при автоматичному розподілі виконавчих документів застосовуються такі коефіцієнти: повний коефіцієнт - розподіл виконавчих документів здійснюється без обмежень; середній коефіцієнт - розподіл виконавчих документів здійснюється на рівні 1/2 від повного коефіцієнта; низький коефіцієнт - розподіл виконавчих документів здійснюється на рівні 1/3 від повного коефіцієнта; нульовий коефіцієнт - розподіл виконавчих документів не здійснюється. Низький або нульовий коефіцієнт застосовується для керівника органу державної виконавчої служби, середній, низький або нульовий - для заступника керівника органу державної виконавчої служби

Приписами пункту 6 Положення про АСВП передбачено, що виконання рішень Європейського суду з прав людини, рішень про конфіскацію у справі про порушення митних правил здійснюється виключно державними виконавцями, визначеними керівником органу державної виконавчої служби. Інформація про державних виконавців, на яких покладається виконання таких рішень, вноситься до Системи керівником органу державної виконавчої служби.

За рішенням керівника органу державної виконавчої служби на державних виконавців, які виконують рішення Європейського суду з прав людини, рішення про конфіскацію у справі про порушення митних правил можуть розподілятися інші виконавчі документи. Такі державні виконавці можуть бути включені до складу виконавчих груп (пункт 7 Положення).

Як підтверджено матеріалами дисциплінарної справи та підтверджено відомостями з АСВП 16.07.2024 о 12:04:20 ОСОБА_1 змінено спеціалізацію державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Маковецького Р.М. з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини» (т.1, а.с.126).

Також 03.07.2024 о 16:43:38 ОСОБА_1 змінено спеціалізацію державного виконавця Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Куцика С.Ю. з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини». Цей факт підтверджено роздрукованою інформацією профілю користувача АСВП даного державного виконавця (т.1., а.с.131).

Такий стан спеціалізації державних виконавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тривав до 06.09.2024 та був відкорегований позивачкою, що підтверджено відповідними витягами з АСВП (т.1., а.с.126, 131).

Як встановлено дисциплінарною комісією протягом періоду з 03.07.2024 по 06.09.2024 ОСОБА_1 , як начальнику відділу ДВС, надійшло на виконання 506 виконавчих проваджень при низькому коефіцієнті навантаження, заступнику начальника відділу ОСОБА_4 - 114 виконавчих проваджень при середньому коефіцієнті навантаження; головному державному виконавцю ОСОБА_2 110 проваджень, старшому державному виконавцю ОСОБА_3 - 27 виконавчих проваджень при повному коефіцієнті (згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження «Пошук ВП/ВД», «Пошук ВП (архів)»).

За результатами пошуку в АСВП встановлено, що до зміни спеціалізації державних виконавців відділу, ОСОБА_1 в січні 2024 року надійшло на виконання 30 виконавчих проваджень, в лютому 2024 року - 109 виконавчих проваджень, в березні 2024 року 119 виконавчих проваджень, в квітні 2024 - 59 виконавчих проваджень, в травні - 6; в червні 1 виконавче провадження.

Окрім того, згідно наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.08.2024 №2458/03, заступника начальника відділу ОСОБА_4 звільнено з займаної посади 29.08.2024.

Після звільнення ОСОБА_4 , залишок відкритих виконавчих проваджень, в кількості 701 шт., передано для виконання начальнику відділу ОСОБА_1 .

За результатом моніторингу АСВП, з 248 виконавчих проваджень, які надійшли на виконання з 03.07.2024 по 06.09.2024, ОСОБА_4 фактично виконано 60 виконавчих проваджень.

Згідно даних АСВП, із виконавчих проваджень, що надійшли на виконання ОСОБА_1 за період з 03.07.2024 по 06.09.2024, станом на 01.03.2025, вказаною посадовою особою фактично виконано 264 виконавчих провадження на загальну суму 1 129 252,55 грн, та стягнуто виконавчого збору в розмірі 84 363,67 грн, за що отримано винагороду в розмірі 10 545,46 грн як державний виконавець, та додатково 1265,45 грн як керівник відділу.

Як наслідок, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що такими діями ОСОБА_1 фактично втрутилася в авторозподіл виконавчих проваджень, що призвело до порушення об`єктивного і неупередженого розподілу виконавчих документів між державними виконавцями, передбаченого частиною другою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 6 розділу І, пункту 2 розділу ІІІ положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості такому висновку відповідача суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Порядок виконання рішення Європейського суду визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Приписами пункту 3 вказаної Інструкції визначено, що органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Відповідно до пункту 4 Інструкції відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, які містять відомості, що становлять державну таємницю, а також рішення, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Офіс Генерального прокурора, Спеціалізована антикорупційна прокуратура, обласні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

В силу того, що відповідачем у справах, які розглядає Європейський суд з прав людини є держава в особі її Уряду, відповідно до пункту 4 розділу І згадуваної Інструкції виконання рішень Європейського суду з прав людини здійснюється виключно Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Як випливає із тексту подання дисциплінарної комісії від 27.05.2025, у своїх поясненнях, наданих дисциплінарній комісії, ОСОБА_1 підтвердила, що з 2012 року на виконанні Камінь-Каширського відділу ДВС не перебувало даної категорії справ (виконання рішень Європейського суду). На запитання про те, чи виконує районний відділ ДВС рішення, де боржником є держава Україна, позивачка відповіла, що державний виконавець виносить повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1., а.с.228-229).

Суд зазначає, що ОСОБА_1 , будучи призначеною на посаду начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби, повинна була керуватися у своїй діяльності вимогами Закону України «Про виконавче провадження», Положення про Камінь-Каширський відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та посадовою інструкцією державного службовця.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 2.2 Положення про Камінь-Каширський відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (т.1, а.с.124-125) відділ відповідно до покладених на нього завдань забезпечує ведення автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 4.2 та пункту 4.3 вказаного Положення, начальник відділу: очолює відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником міжрегіонального управління юстиції.; забезпечує виконання відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, наказів та доручень начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Для здійснення своїх повноважень, начальник Відділу має право видавати розпорядження, доручення та забезпечує контроль за їх виконанням.

Відповідно до посадової інструкції начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.1.,а.с.135-136), метою посади начальника відділу є участь у реалізації державної політики у сфері примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), здійснення контролю та організація роботи відділу, виконання покладених на відділ завдань.

Розділом III вказаної посадової інструкції зазначено, що до основних посадових обов`язків начальника відділу віднесено, серед іншого, здійснення керівництвом та організацією відділу. ; розподіл обов`язків між працівниками відділу (пункт 3.1.); забезпечувати виконання відділом Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про запобігання корупції» та інших законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, наказів та доручень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та доручень начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пункт 3.2.)

З огляду на встановлені у даній справі обставини, суд погоджується з доводами відповідача, що зміна ОСОБА_1 спеціалізації державних виконавців Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на «За рішенням Європейського суду з прав людини», які фактично не мають повноважень на вчинення виконавчих дій, спрямованих на виконання таких рішень, підтверджує порушення позивачем вимог пункту 6 Положення про АСВП тат п. 3.1., 3.2. її посадової інструкції.

Наявність правових підстав для здійснення зміни ОСОБА_1 спеціалізації державних виконавців також не встановлена і в ході судового розгляду даної справи.

Таким чином, факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», підтверджується наявними у справі доказами.

Суд відхиляє твердження позивачки про те, що авторозподіл виконавчих документів у спірний період не здійснювався на інших виконавців через те, що у період з 03.07.2024 по 06.09.2024 двоє державних виконавців перебували у відпустці, заступник начальника відділу в липні перебувала на лікарняному, а 29.08.2024 була звільнена.

Так, відповідно до наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2024 №2231/05 «Про надання відпустки ОСОБА_3 » старший державний виконавець Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маковецький Р.М. перебував у відпустці з 01.07.2024 по 15.07.2024 (т.2, а.с.60).

Відтак 16.07.2024 старший державний виконавець ОСОБА_3 приступив до виконання своїх службових обов`язків. Однак, як уже зазначалося вище, саме 16.07.2024 о 12:04:20 ОСОБА_1 змінено спеціалізацію даного державного виконавця з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини».

В свою чергу, головний державний виконавець Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби Куцик С.Ю перебував у відпустці з 05.08.2024 по 11.08.2024, що підтверджується копією наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.07.2024 №3067/05 «Про надання відпустки ОСОБА_2 » (т.2., а.с.76).

12.08.2024 головний державний виконавець Куцик С.Ю приступив до виконання своїх службових обов`язків. Разом з тим, 03.07.2024 о 16:43:38 позивачем змінено спеціалізацію даного державного виконавця з «конфіскації у справі про порушення митних правил» та «Інші виконавчі документи» на «За рішенням Європейського суду з прав людини».

Щодо перебування на робочому місці заступника начальника Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби в Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сотнік К.А. судом встановлено наступне.

З 01.07.2024 по 10.07.2024 ОСОБА_4 перебувала на лікарняному (т.2, а.с.77) Відповідно до наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.07.2024 №3110/05 (т.2.,а.с.78) ОСОБА_4 перебувала у відпустці тривалістю 1 календарний день (26.07.2024). Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.07.2024 №3192/05 ОСОБА_4 надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 14 календарних днів з 01.08.2024 по 14.08.2024 (т.2., а.с.79). 29.08.2024 ОСОБА_4 звільнена із посади заступника начальника Камінь - Кашмірського відділу державної виконавчої служби в Камінь - Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.2., а.с.80).

Таким чином, твердження позивачки про те, що у вказаний період (липень-вересень 2024 року) із державних виконавців відділу лише керівник перебувала на робочому місці спростовуються вищенаведеними фактами.

Також суд критично ставиться до доводів позивача щодо пропуску строку притягнення її до дисциплінарної відповідальності, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 74 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

У справі, що розглядається, вчинені позивачкою порушення (втручання в авторозподіл виконавчих документів) фактично є триваючим правопорушенням, оскільки неналежне виконання обов`язків тривало протягом липня-вересня 2024 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 у справі №810/1224/17, з метою забезпечення єдності правозастосовчої практики, надала тлумачення, зокрема, поняття «триваючого правопорушення». Так, за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.

У постанові від 09.08.2019 у справі №1540/4358/18 Верховний Суд зазначив, що триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Оскільки правопорушення ОСОБА_1 має триваючий характер, встановлений частиною третьою статті 65 і частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про державну службу», строк для прийняття суб`єктом призначення рішення про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності не сплинув.

Як вбачається з матеріалів справи, факт втручання позивачем до авторозподілу виконавчих документів виявлено Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у березні 2025 року.

Спірний наказ видано 18.07.2025, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення дисциплінарного проступку, та в межах річного строку після вчинення такого проступку, що свідчить про дотримання відповідачем приписів ч. 3 ст. 65 та ч. 5 ст. 74 Закону України «Про державну службу».

Суд враховує, що у межах повноважень суду з перевірки правомірності дисциплінарного акта, окремій оцінці підлягає відповідність обраного виду стягнення характеру встановленого порушення, а також обставинам, що могли вплинути на його міру.

Матеріали дисциплінарного провадження не містять будь-яких об`єктивних обставин, які могли б розцінюватися як такі, що пом`якшують відповідальність, або виключають наявність вини. Рішення про накладення догани ґрунтується на висновку про порушення, яке, хоча і не спричинило тяжких наслідків, було допущене у сфері, що вимагає підвищеного рівня службової дисципліни - організації примусового виконання судових рішень.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.10.2020 у справі №826/7076/17, відповідно до якої «визначення виду дисциплінарного стягнення є прерогативою суб`єкта владних повноважень за умови, що таке рішення ухвалене в межах закону, із дотриманням процедури, та є обґрунтованим і пропорційним вчиненому проступку».

Догана не тягне за собою звільнення з посади, не позбавляє особу права обіймати посаду державної служби, не виключає можливість участі у конкурсах, однак є офіційною реакцією на виявлену недбалість.

Ураховуючи обсяг порушених обов`язків, ієрархічну позицію позивача в структурі органу виконавчої служби та характер допущених порушень, суд не встановив ознак очевидної диспропорційності між вчиненим і обраною санкцією.

Таким чином, за змістом, мотивами та формою застосування, оскаржуваний наказ відповідача №58/04 від 18.07.2025 не виходить за межі дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, ухвалений у межах компетенції, з дотриманням процедури, передбаченої законом, та не вбачається таким, що є непропорційним або очевидно надмірним. Обраний захід дисциплінарного впливу відповідає характеру вчиненого порушення, статусу особи, яка його допустила, і не порушує балансу між інтересами служби та особистими правами державного службовця.

Обраний захід дисциплінарного впливу у вигляді догани є помірним, застосований у межах компетенції відповідача, відповідає характеру порушення та не є явно непропорційним.

Позивач не навів переконливих доказів того, що оскаржуваний наказ порушує принципи законності, обґрунтованості або співмірності дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного наказу виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наказ відповідача №58/04 від 18.07.2025 «Про накладення дисциплінарного стягнення» на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд приходить висновку, що такий наказ прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

При цьому, суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03, 20.09.2012, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Оскільки судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 28 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11; ).

Суддя Н.В. Стецик