Справа № 520/2715/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 р. № 520/2715/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати противоправним рішення № 20 від 19.10.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- скасувати рішення № 20 від 19.10.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 стаж роботи, що становить - 9 років 10 місяців 08 днів, у зазначені періоди роботи та період догляду за дитиною до трьох років, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року по справі № 520/7433/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в ПК радгоспі ім. Щорса Дергачівського району Харківської області з 04.03.1986р. по 01.06.1996р., на підставі наданих ОСОБА_2 оригіналів документів, які були надані на підтвердження стажу роботи в ПК радгоспі ім. Щорса Дергачівського району Харківської області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня настання такого права а саме з 29.05.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня коли вона мала бути призначена а саме з 29.05.2022 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 21.07.2022 ОСОБА_1 звернулася до Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою щодо призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №20 від 28.07.2022 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного загального стажу.

Вказано, що до страхового стажу не зараховано загальний страховий стаж позивача складає 18 років 3 місяці 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Не враховано до стажу період роботи по трудовій книжці, титульна сторінка трудової книжки оформлена не належним чином, відсутній запис заповнення трудової книжки. Не зараховано догляд за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня відмітка про видачу паспорту, оформлено не належним чином. Період роботи в радгоспі «Щорса» з 08.08.1979 по 01.06.1996 потребує уточнення довідками (даних документів не достатньо для зарахування стажу). Рекомендовано надати уточнюючі довідки.

Не погодившись із рішенням пенсійного органу позивач звернулась до суду із адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №520/7433/23 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 20 від 28.07.2022 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ", яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи з 01.06.1996 по 01.01.1998, з 01.10.1999 по 01.10.2000 (заступник директора з фінансових питань ПКФ "Тетроном"), з 14.01.2001 по 14.01.2002, з 21.03.2003 по 01.11.2003, з 14.11.2003 по 17.11.2003 (отримання допомоги по безробіттю), з 18.11.2003 по 01.12.2003 (гардеробниця на сезон в ДП санаторій "Бермінводи"), з 01.05.2014 по 01.06.2014, з 31.07.2014 по 25.10.2014, з 16.11.2014 по 01.03.2017 (переведено в цех оператором ДП санаторій "Бермінводи"), визначених в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.06.1996.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною до трьох років на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.10.1984.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року по справі №520/7433/23 було видано три виконавчих листа.

09.01.2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення в м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження.

Однак, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївною було закінчено виконавче провадження №73768891, про що ухвалена відповідна постанова від 01.04.2024 року.

Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень, позивач оскаржила їх у судовому порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі №520/10499/24 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом під час розгляду справи №520/10499/24 встановлено, що 25.12.2023 позивачем подано заяву про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 згідно якого постановлено: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду".

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївною було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №520/7433/23 від 22.12.2023, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

01.04.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №73768891 у зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено повторний розгляд заяви від 21.07.2022 року та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу від 19.10.2023 №20.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.10.2023 №20, вмотивоване наступним.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) право на призначення пенсії за віком виникає після досягнення віку 60 років за наявності необхідного страхового стажу, який у період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років.

Згідно статті 24 Закону страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання рішення суду до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди з 01.06.1996 по 01.01.1998, з 01.10.1999 по 01.10.2000, з 14.01.2001 по 14.01.2002, з 21.03.2003 по 01.11.2003, з 14.11.2003 по 17.11.2003, з 18.11.2003 по 01.12.2003, з 01.05.2014 по 01.06.2014, з 31.07.2014 по 25.10.2014, з 16.11.2014 по 01.03.2017 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 19.10.2023 Головне управління ПФУ в м. Києві 19.10.2023 32410/03-16 2 01.06.1996; період догляду за дитиною згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11.10.1984.

З урахуванням зазначених періодів страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 25 років 10 місяців 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До страхового стажу не враховано період роботи з 08.08.1979 по 01.06.1996 в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області у зв`язку з відсутністю трудової книжки.

При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що для підтвердження стажу роботи у період з 08.08.1979 по 01.06.1996 на підставі показань свідків гр. ОСОБА_1 рекомендовано повторно звернутися до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Аналогічні висновки зазначені у постанові про закінчення виконавчого провадження №73768891, що міститься в матеріалах справи.

Позивач посилалася на те, що до страхового стажу не враховано період з 08.08.1979 по 01.06.1996 роботи в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області, а також наявність у позивача страхового стажу для призначення пенсії, а тому рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року по справі №520/7433/23 щодо повторного розгляду Головним управління Пенсійного фонду України в місті Києві заяви ОСОБА_1 від 21.07.2022 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, боржником не було виконано.

Однак, суд, приймаючи рішення у справі №520/10499/24 зазначив, що питання наявності або відсутності стажу для призначення пенсії рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року у справі №520/7433/23 не вирішувалось, а лише було зобов`язано врахувати стаж з 01.06.1996 по 01.01.1998, з 01.10.1999 по 01.10.2000 (заступник директора з фінансових питань ПКФ "Тетроном"), з 14.01.2001 по 14.01.2002, з 21.03.2003 по 01.11.2003, з 14.11.2003 по 17.11.2003 (отримання допомоги по безробіттю), з 18.11.2003 по 01.12.2003 (гардеробниця на сезон в ДП санаторій "Бермінводи"), з 01.05.2014 по 01.06.2014, з 31.07.2014 по 25.10.2014, з 16.11.2014 по 01.03.2017 (переведено в цех оператором ДП санаторій "Бермінводи"), визначених в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.06.1996, період догляду за дитиною до трьох років на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11.10.1984 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2022 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Суд звернув увагу, що рішенням не було зобов`язано відповідача зарахувати стаж роботи у період з 08.08.1979 по 01.06.1996, а тому доводи позивача про неврахування вказаного стажу є безпідставним.

Щодо доводів позивача, що відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу від 19.10.2023 №20 без врахування висновків суд, суд зазначив наступне.

Так, суд в рішенні від 26.05.2023 року по справі №520/7433/23 дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві в рішенні №20 від 28.07.2022 року не надано оцінки посиланням ОСОБА_1 стосовно того, що в разі необхідності підтвердження періодів роботи з 08.08.1979 р. по 01.06.1996 р. в радгоспі «Щорса» нею можуть бути представлені свідки, та не здійснено пенсійним органом жодних дій, направлених на отримання показань свідків для підтвердження стажу роботи позивача за вказаний період, що свідчить про пасивну поведінку відповідача та поверхневий підхід до розгляду та вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії.

При цьому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 19.10.2023 №20 зазначено, що для підтвердження стажу роботи у період з 08.08.1979 по 01.06.1996 на підставі показань свідків гр. ОСОБА_1 рекомендовано повторно звернутися до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Враховуючи вказане, доводи позивача щодо неврахування висновків суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.10.2023 №20, суд визнав безпідставним.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 21.07.2022 року.

Між тим, колегія суддів зазначила, що позивач фактично не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу від 19.10.2023 №20, оскільки пенсійним органом не враховано період роботи з 08.08.1979 по 01.06.1996 в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області та наявності у позивача страхового стажу для призначення пенсії.

При цьому, рішенням суду у справі №520/7433/23 на пенсійний орган не було покладено обов`язку призначити пенсію ОСОБА_1 .

Колегія суддів зауважила, що до повноважень державного виконавця, у даному випадку, не входить надання правового аналізу законності такого рішення.

Між тим, свою незгоду з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві позивач не позбавлена можливості реалізувати шляхом оскарження.

Тобто, у випадку незгоди позивача з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу від 19.10.2023 №20, такі дії/рішення, можуть бути оскаржені в суді в порядку позовного провадження.

Таким чином, позивач, не погодившись із рішенням № 20 від 19.10.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу (абзац 3 частини 1 статті 24 вказаного Закону).

Таким чином, законом передбачено можливість зарахування до страхового стажу лише період, протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю, а не весь період перебування особи на обліку в центрі зайнятості як безробітного.

Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 20 квітня 2022 року по справі №638/7217/16-а, що враховується судом відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Судом встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем було надано: паспорт громадянина України - ОСОБА_1 , довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3 , свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_4 1984 р.н., свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_5 1990 р.н., трудову книжку про стаж роботи за період з 01.06.1996 року по 21.07.2017, трудову книжку про стаж роботи за період з 01.04.2015 року по 15.08.2016, довідку з ВАТ «Теплоенергомонтаж» для підтвердження трудового стажу за період з 31.07.1980 по 03.03.1986 року.

Надання вказаних документів підтверджено розпискою - повідомленням, копії яких також містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи убачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено повторний розгляд заяви позивача від 21.07.2022 року та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу від 19.10.2023 №20.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.10.2023 №20, вмотивоване наступним.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) право на призначення пенсії за віком виникає після досягнення віку 60 років за наявності необхідного страхового стажу, який у період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років.

Згідно статті 24 Закону страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання рішення суду до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди з 01.06.1996 по 01.01.1998, з 01.10.1999 по 01.10.2000, з 14.01.2001 по 14.01.2002, з 21.03.2003 по 01.11.2003, з 14.11.2003 по 17.11.2003, з 18.11.2003 по 01.12.2003, з 01.05.2014 по 01.06.2014, з 31.07.2014 по 25.10.2014, з 16.11.2014 по 01.03.2017 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 19.10.2023 Головне управління ПФУ в м. Києві 19.10.2023 32410/03-16 2 01.06.1996; період догляду за дитиною згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11.10.1984.

З урахуванням зазначених періодів страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 25 років 10 місяців 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До страхового стажу не враховано період роботи з 08.08.1979 по 01.06.1996 в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області у зв`язку з відсутністю трудової книжки.

При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що для підтвердження стажу роботи у період з 08.08.1979 по 01.06.1996 на підставі показань свідків гр. ОСОБА_1 рекомендовано повторно звернутися до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження її трудового стажу в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області в період з 04.03.1986 року по 01.06.1996 року були надані наступні документи: трудові договори від 29.04.1989 року між ОСОБА_2 та ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області; від 10 січня 1990 року між ОСОБА_1 та ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області; квитанції до приходного касового ордеру за період 1988 рік як докази виконання трудового договору ОСОБА_6 ; квитанції до приходного касового ордеру за період 1989 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_6 ; квитанція до приходного касового ордеру за період 1990 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_6 ; квитанції до приходного касового ордеру за період 1991 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_2 ; квитанції до приходного касового ордеру за період 1992 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_2 , довідку радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області за 1993р., висновок про тарифікацію учасників вокально- інструментального колективу «Метроном» будинку культури радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області, де було встановлено розмір разової оплати (ставки) ОСОБА_1 в розмірі 4 руб. 38 коп.

Проте, відповідачем не надано до матеріалів доказів на підтвердження дослідження наданих на підтвердження страхового стража позивача документів.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд звертає увагу, що недоліки записів в трудовій книжці не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки та відповідних періодів до страхового стажу особи, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Відповідно до абз 13 п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п.4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Враховуючи вищевикладене, оскільки згідно Порядку №22-1 після розгляду відповідної заяви (про перерахунок (призначення) пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший) структурним підрозділом Пенсійного органу за принципом екстериторіальності, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії, суд прийшов до висновку, що обов`язок щодо вчинення відповідних дій про зарахування відповідного стажу, вчинення дій щодо розгляду заяв про призначення пенсії лежить на Пенсійному фонді, до якого зверталась особа із відповідною заявою.

Суд зазначає, що відповідач при вирішення питання щодо обчислення страхового стажу позивача, був зобов`язаний у межах своїх повноважень не обмежуватися формальною відмовою у врахуванні спірних періодів, а вжити всіх передбачених законом заходів для повного та всебічного з`ясування обставин, у тому числі витребувати необхідні дані з реєстру застрахованих осіб, звернутися із запитами до відповідних підприємств (у тому числі правонаступників), архівних установ або іншим шляхом встановити наявність або відсутність страхового стажу позивача та факт нарахування заробітної плати за відповідні періоди.

Невчинення таких дій свідчить про неповне з`ясування відповідачем обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про визначення страхового стажу позивача, що, у свою чергу, порушує принцип належного урядування та ставить позивача у становище правової невизначеності щодо обсягу його права на пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про визнання протиправним та скасування рішення № 20 від 19.10.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Також, відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

В заяві про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 пояснила, що її трудова книжка про роботу в період з 18.08.1979 року по 01.06.1996 року втрачена, тому для підтвердження трудового стажу в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області в період з 04.03.1986 року по 01.06.1996 року надала оригінали наступних документів:

- трудового договору від 29.04.1989 року між ОСОБА_1 та ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області

- трудового договору від 10 січня 1990 року між ОСОБА_1 та ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області

- 9 квитанцій до приходного касового ордеру за період 1988 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_1

- 5 квитанцій до приходного касового ордеру за період 1989 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_1

- 1 квитанції до приходного касового ордеру за період 1990 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_1

- 9 квитанцій до приходного касового ордеру за період 1991 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_1

- 44 квитанцій до приходного касового ордеру за період 1992 рік, як докази виконання трудового договору ОСОБА_1

- довідки радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області за 1993 рік

- висновку про тарифікацію учасників вокально - інструментального колективу Метроном» будинку культури радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області де було встановлено розмір разової оплати (ставки) ОСОБА_1 .

Надання вказаних документів підтверджено розпискою - повідомленням, копії яких також містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що відповідачем до справи не надано доказів невідповідності наданих позивачем документів.

Відповідачем взагалі не досліджувався зміст документів, наданих позивачем разом із заявою, та не була надана оцінка всім поданим позивачем документам по суті, зокрема, документам, наданим на підтвердження періодів роботи в радгоспі «Щорса» з 08.08.1979 по 01.06.1996. Доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, розгляд по суті заяви здійснено необ`єктивно та неповно, позивачу відмовлено у призначенні пенсії виключно з формальних підстав, які спростовані в ході судового розгляду.

Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо призначення чи перерахунку пенсії та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі № 2040/6320/18.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи, що пенсійним органом стаж позивача, який дає право на призначення пенсії не обраховувався, оскільки як встановлено судом, пенсійним органом не було досліджено документи, надані позивачем до заяви про призначення пенсії на підтвердження наявного страхового стажу, а суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахування наданих заявником документів, у тому числі документів про підтвердження періодів роботи в ПК радгоспі ім. Щорса Дергачівського району Харківської області з 08.08.1979 по 01.06.1996, та з урахуванням висновків суду у даній справі.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 стаж роботи, що становить - 9 років 10 місяців 08 днів, у зазначені періоди роботи та період догляду за дитиною до трьох років, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року по справі № 520/7433/23, оскільки як встановлено судовим розглядом на виконання зазначеного рішення суду до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди з 01.06.1996 по 01.01.1998, з 01.10.1999 по 01.10.2000, з 14.01.2001 по 14.01.2002, з 21.03.2003 по 01.11.2003, з 14.11.2003 по 17.11.2003, з 18.11.2003 по 01.12.2003, з 01.05.2014 по 01.06.2014, з 31.07.2014 по 25.10.2014, з 16.11.2014 по 01.03.2017 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 19.10.2023 Головне управління ПФУ в м. Києві 19.10.2023 32410/03-16 2 01.06.1996; період догляду за дитиною згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11.10.1984.

До страхового стажу не враховано період роботи з 08.08.1979 по 01.06.1996 в ПК радгоспу ім. Щорса Дергачівського району Харківської області у зв`язку з відсутністю трудової книжки.

При цьому, як зазначено вище, рішенням у даній справі відповідача зобов`язано розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахування наданих заявником документів, у тому числі документів про підтвердження періодів роботи в ПК радгоспі ім. Щорса Дергачівського району Харківської області з 08.08.1979 по 01.06.1996, та з урахуванням висновків суду у даній справі.

Отже, права позивача відновлені належним чином.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня настання такого права а саме з 29.05.2022 року; нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня коли вона мала бути призначена а саме з 29.05.2022 року, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Разом з тим, зазначена вимога позивача у вказаній частині звернена на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними, оскільки відповідачем стаж позивача, який дає право на призначення пенсії не обраховувався, документи, надані позивачем до заяви про призначення пенсії на підтвердження наявного страхового стажу не досліджувалися, а тому відсутні правові підстави для безпосереднього зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком у межах цієї справи.

Суд зазначає, що лише після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві розгляду заяви ОСОБА_1 з урахуванням усіх наданих нею документів, у тому числі щодо періоду роботи в ПК радгоспі ім. Щорса Дергачівського району Харківської області з 08.08.1979 по 01.06.1996, та після проведення належного обрахунку страхового стажу, у позивача буде наявне право на призначення пенсії за віком, її перерахунку та виплати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що ухвалою від 06.02.2025 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Звільнено позивача від сплати судового збору за подачу даного адміністративного позову, а тому підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 20 від 19.10.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням наданих заявником документів, у тому числі документів про підтвердження періодів роботи в ПК радгоспі ім. Щорса Дергачівського району Харківської області з 08.08.1979 по 01.06.1996, та з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях