Справа № 280/9038/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9038/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 р. (суддя Конишева О.В) в адміністративній справі №280/9038/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №47 від 02 травня 2024 р. про відмову у призначенні пенсії та бездіяльність щодо не призначення пенсії, скасувати їх та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 30 жовтня 2020 р. (дати першого звернення за призначенням пенсії), та здійснювати її виплату на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ Ощадбанк, із урахуванням індексації та із нарахуванням компенсації втрати частини доходів у розмірі відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 24 вересня 1994 р. виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання. Водночас, він є громадянином України, що підтверджується паспортом для виїзду за кордон. Досягнувши необхідного віку та маючи достатній стаж роботи, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №47 від 02 травня 2024 р. та зобов`язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2022 р. про призначення пенсії за віком по суті із прийняттям відповідного рішення та із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 має право на призначення та отримання пенсії за віком, незалежно від місця свого проживання, та із урахуванням наявності стажу роботи 25 років, а не 2 років 10 місяців, як вказав відповідач, жодним чином це не обґрунтувавши. Суд першої інстанції усунувся від вирішення спору

щодо призначення пенсії, вказавши, що відповідачем не було розглянуто питання щодо зарахування чи не зарахування йому певних періодів роботи до страхового стажу.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р. у справі № 280/3185/22 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийнято рішення №47 від 02 травня 2024 р. про відмову у її призначенні у зв`язку із відсутністю оригіналів документів та необхідного страхового стажу у 15 років. Вік позивача на дату звернення - 67 років 09 місяців 16 днів, страховий стаж - 02 роки 10 місяців 11 днів. Також, однією із умов, які передбачають наявність у особи права на отримання пенсії, є її належність до громадянства України. При зверненні позивачем не було надано паспорту громадянина України. В позовній заяві ОСОБА_1 просить призначити йому пенсію за віком з 30 жовтня 2020 р., звернувшись до суду 27 вересня 2024 р., що суперечить статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 просить її відхилити та вказує, що надав відповідачу всі документи, що підтверджують право на призначення пенсії за віком.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 24 вересня 1994 р. виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання. Він є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 19 березня 2021 р. і дійсним до 19 березня 2031 р. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р. у справі № 280/3185/22, яке набрало законної сили 12 квітня 2024 р., було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькі області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2022 р. про призначення пенсії за віком та від 27 червня 2022 р. відповідно до вимог Закону №1058-ІV та Порядку № 22-1. На виконання цього рішення суду відповідачем розглянуто заяву позивача від 28 січня 2022 р. та рішенням № 47 від 02 травня 2024 р. відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю оригіналів документів та необхідного страхового стажу 15 років.

Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що, позивач, як громадянин України, який постійно проживає у Державі Ізраїль, має права, як і інші громадяни України, на соціальний захист, зокрема, на отримання пенсії. Відповідачем не було розглянуто питання щодо зарахування чи не зарахування певних періодів роботи позивача до страхового стажу, тому суд не може зобов`язати його прийняти рішення про призначення пенсії.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено частиною 1 статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 1.1,4.3,2.23,4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. №22-1 встановлено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається згідно Додатку 1. При поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 р. у справі №280/5357/21 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з підстав, викладених в листі №0800-0202-8/70472 від 28 грудня 2020 р. та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 30 жовтня 2020 р.

В даному рішенні судом вказано, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком, з огляду на ненадання ним паспорту громадянина України, а також не з`ясовувував питання наявності у позивача права на отримання пенсії на підставі наданих ним документів та не приймав рішення про призначення чи відмову у призначенні пенсії.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 р. рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 р. в адміністративній справі скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову у зв`язку із наданням документу відповідно до вимог пункту 2.9 Порядку №22-1.

Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2023 р. рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 р. скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не досліджували спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №0800-0202-8/70472 від 28 грудня 2020 р., так як воно відсутнє в матеріалах справи, а тому не надали належної правової оцінки підставам відмови відповідачем в призначенні пенсії за віком позивачу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 р. у справі №280/5357/21, яке набрало законної сили 14 березня 2024 р., у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено із посиланням на те, що посвідчення особи, видане 30 березня 2015 р. Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль № 312834054, не є належним документом, що посвідчує особу, яка звернулася за призначенням пенсії відповідно до вимог пункту 2.9 Порядку № 22-1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р. у справі №280/3185/22, яке набрало законної сили 12 квітня 2024 р. зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькі області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2022 р. та від 27 червня 2022 р. про призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону № 1058-ІV та Порядку № 22-1. Рішення обґрунтовано тим, що заява про призначення пенсії розглянута в рамках Закону України "Про звернення громадян".

Рішенням № 47 від 02 травня 2024 р. відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, із посиланням на наявність в нього 2 років 10 місяців 11 днів страхового стажу, що є недостатнім для її призначення, а також посилаючись на те, що право на пенсію мають лише громадяни України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач, як громадянин України, який постійно проживає в Державі Ізраїль, має право на соціальний захист, зокрема, на отримання пенсії, як і інші громадяни України.

01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частиною 4 статті 24 якого визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до

набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017р.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається із записів наявної в матеріалах справи копії трудової книжки від 03 жовтня 1969 р. ОСОБА_1 :

- в період з 03 жовтня 1969 р. по 21 березня 1988 р. працював на Кременчуцькій фабриці "Індпошив та ремонт одягу" учнем по шиттю верхнього одягу, закрійником (18 років 5 місяців 19 днів);

- в період з 01 квітня 1988 р. по 28 лютого 1990 р. працював в Кооперативі "Еталон" закрійником по ремонту верхнього одягу (1 рік 10 місяців 28 днів);

- в період з 17 квітня 1990 р. по 31 грудня 1990 р. працював в Молодіжному центрі Лідер" Кременчуцького ГК ЛКСМ України ателье "Молодіжна мода" закрійником (8 місяців 15 днів);

- в період з 02 січня 1991 р. по 03 вересня 1991 р. працював в Асоціації Ампіо - Центр" закрійником (8 місяців 2 дні);

- в період з 09 вересня 1991 р. по 19 липня 1994 р. працював на Кременчуцькій фабриці трикотажного полотна; заступником начальника матеріально - технічного забезпечення та збуту, начальником швейної ділянки, старшим товарознавцем в комерційний відділ (2 роки 10 місяців 11 днів).

Загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 24 роки 7 місяців 15 днів.

Робота ОСОБА_1 в період з 09 вересня 1991 р. по 19 липня 1994 р. та в період з 03 жовтня 1969 р. по 21 березня 1988 р. підтверджена наявними в матеріалах справи довідкою Приватного акціонерного товариства" Кременчуцька трикотажна фабрика" №01/95 від 27 жовтня 2020 р. та архівною довідкою №02-04/3/2032-Р від 02 листопада 2020 р. Архівного відділу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Крім того, наявними в матеріалах справи архівними довідками підтверджено отримання позивачем в період з 1969 р. по 1988 р. та з 1990 р. по 1994 р. заробітної плати.

Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькі області у рішенні №47 від 02 травня 2024 р. жодним чином не обґрунтувало зарахування позивачу до страхового стажу тільки 2 років 10 місяців 11 днів та причин не зарахування до нього інших періодів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у 2014 р. досягнув віку 60 років та згідно записів трудової книжки має загальний стаж роботи - 24 роки 7 місяців 15 днів, це дає йому право на призначення пенсії за віком відповідно до статі 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі його заяви від 27 січня 2022 р.

По заяві позивача про призначення пенсії від 30 жовтня 2020 р. спір був вирішений у справі №280/5357/21. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, ОСОБА_1 27 січня 2022 р. подав нову заяву, рішення за результатом розгляду якої оскаржується в межах справи №280/3185/22 та цієї справи.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення зобов`язання Головному управлінню Пенсійного фонду України у Запорізькі області призначити йому пенсію за віком на підставі заяви від 27 січня 2022 р.

Щодо компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

із нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів.

Оскільки пенсія позивачу ще не призначена, підстави для компенсації втрати частини доходів, передбачені зазначеним Законом, відсутні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії

на банківський рахунок та із урахуванням індексації слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на призначення пенсії за віком. Суд не може вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №47 від 02 травня 2024 р. як протиправного. Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав неналежний спосіб захисту порушеного права позивача, зважаючи на результат виконання відповідачем рішення суду у справі №280/3185/22.

Відтак, оскаржене рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо понесених позивачем судових витрат на стадії апеляційного провадження.

Пунктом "в" частини 4 статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1453,44 грн., які підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 р. в адміністративній справі №280/9038/24 - скасувати в частині, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2022 р. про призначення пенсії за віком та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі заяви від 27 січня 2022 р.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 р. в адміністративній справі №280/9038/24 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () судові витрати зі сплати судового збору на суму 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 жовтня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий