Справа № 559/3159/25
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/3159/25
пр.№ 2-а/464/84/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

за участю секретаря судового засідання Севери Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Демчиної Діани Леонідівни та співвідповідача Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Демчиної Д.Л., про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5288732 від 22 липня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 липня 2025 року близько 18:00 години в с.Крупець Дубенського району Рівненської області позивача ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , зупинили працівники патрульної поліції. Зупинивши транспортний засіб, до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції із вимірювальним приладом у руках та повідомив його про те, що останній перевищив дозволену швидкість в населеному пункті. Згодом, до Мирутенка О.Л. підійшла працівник поліції інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області лейтенант поліції Демчина Д.Л., попередила про фіксування розмови на бодікамеру та здійснила розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що ним було заявлено усне клопотання про необхідність забезпечення правової допомоги, що було проігнороване працівником поліції Демчиною Д.Л. Вважає, що дії інспектора поліції порушили його процесуальні права в частині реалізації права на правову допомогу, а тому було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття такої. Крім того, посилається на те, що прилад для вимірювання швидкості має бути стаціонарно зафіксований, а не триматись в руках поліцейського. На підставі викладеного, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Макеєва С.В. від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Макеєва С.В. від 02 вересня 2025 року справу передано за підсудністю на розгляд до Сихівського районного суду м.Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2025 року таку передано на розгляд судді Мичці Б.Р.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, як це передбачено ст.162 КАС України.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року до участі у справі долучено Департамент патрульної поліції в якості співвідповідача та встановлено семиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст.162 КАС України.

Від представника співвідповідача Департаменту патрульної поліції Бикова О.В. 17 жовтня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що з постанови серії ЕНА №5288732 від 22 липня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слідує, що він рухаючись в с.Крупець, по 423 км А/Д М-06 «Київ-Чоп», керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху, а саме в населеному пункті рухався зі швидкістю 77 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20. Вказаним, порушив п.12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначає, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме: позивача було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення, до початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними, про що свідчить особистий підпис позивача в п.8 оскаржуваної постанови, а тому згідно чинного законодавства, поліцейський лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і яким саме чином. До повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Крім того, згідно листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №22-38/49 від 01 жовтня 2019, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. Факт порушення зафіксовано приладом TruCAM LTI 20/20 №ТС 000762, що є належним та допустимим доказами в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Відтак, зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена та розглянута згідно усіх вимог чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Від позивача ОСОБА_1 20 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову. В обґрунтування такої покликався на те, що заявлена вимога обґрунтована тим, що він не вчиняв жодного правопорушення. Вважає, що в даному випадку належним способом забезпечення позову буде зупинення виконання постанови.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови №79367372 від 16 жовтня 2025 року, постанови №79367372 від 17 жовтня 2025 року у виконавчому провадженні №79367372, яке відкрите державним виконацем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грицай - Липською Н.С. Копію ухвали направлено Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для виконання.

У судове засідання 22 жовтня 2025 року позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від позивача ОСОБА_1 06 жовтня 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задоволити.

Відповідач інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області лейтенант поліції Демчина Д.Л. та представник співвідповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №5288732 від 22 липня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 22 липня 2025 року о 17:48 год в с.Крупець на автомобільному шляху «Київ-Чоп», керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, а саме в населеному пункті, позначеному дорожніми знаками 5.49, 5.50, рухався зі швидкістю 77 км/год, чим порушив п.12.4. ПДР України.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Вищевказане адміністративне правопорушення було зафіксоване не в автоматичному режимі приладом TruCAM LTI 20/20 №ТС 000762. Відповідачем зазначено, що була порушена процедура фіксування факту вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку із тим, що вимірювальний прилад під час фіксування знаходився у руках поліцейського.

Відповідно до листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №22-38/49 від 01 жовтня 2019, що долучений до відзиву на позовну заяву, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Проте така позиція не узгоджується із судовою практикою, зокрема, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду колегія суддів дійшла висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху. Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото- та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки вказане обумовлено ч.2 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці.

Співвідповідачем не надано до суду доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70. Долучена до відзиву фотокопія з вимірювального пристрою не містить жодних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки в такій не зазначено ні марки транспортного засобу, ні державного номерного знаку транспортного засобу, що унеможливлює втановити факт вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності,чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, дотримання порядку її прийняття, як і не надано документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак у суду відсутня можливість встановити на підставі чого інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенант поліції Демчина Д.Л. зробила висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин суд вважає, що прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому постанова серії ЕНА №5288732 від 22 липня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується долученим до матеріалів справи посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 15 травня 2019 року Львівською облдержадміністрацією, а тому звільнений від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи наведене, судові витрати у виді судового збору слід віднести за рахунок держави.

На підставі ст. 9, 251, 280, ч.1 ст. 293 КУпАП, та керуючись ст. ст. 9, 73-77, 90, 139, 242, 244-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

адміністративний позов - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕНА №5288732 від 22 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенант поліції Демчина Діана Леонідівна, місце роботи: Рівненська обл, м.Рівне, вул. Степана Бандери, 14а, .

Співвідповідач: Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повне рішення суду складено 22 жовтня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.3 ст.243, ч.5 ст.250 КАС України.

Головуючий Богдан МИЧКА