Справа № 600/2617/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/2617/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.04.2024 № 0-2410-UA0034325, яким йому нараховано податкові зобов`язання за 2023 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 26599 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що нежиле приміщення по АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві власності, що відноситься до категорії виробничих приміщень та класифікується за кодом 1251.8 Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості.

Відповідно до рішення Великокучурівської сільської ради від 22.06.2021 № 235-08/2021 Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на території Великокучурівської сільської ради територіальної громади, для об`єктів нерухомого майна, що відносяться до коду класифікатора 1251.8 - Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості, які перебувають у власності як фізичних, так і юридичних осіб, ставка податку за 1 квадратний метр загальної площі становить нуль відсотків мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення суперечить ставці податку, що затверджена органом місцевого самоврядування, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просило у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі норми ст. 266 Податкового кодексу України.

На думку відповідача, об`єкт нерухомості, який належить позивачу, підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальних підставах. Тому прийняте Головним управлінням оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.04.2024 Головне управління ДПС у Чернівецькій області винесло податкове повідомлення-рішення № 0-2410-UA0034325, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на суму 26599,00 грн.

Відповідно до даного податкового повідомлення-рішення об`єктом оподаткування є нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: вул. Головній, 76-Е, с. Великий Кучурів, Чернівецький район, Чернівецька область.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, 24.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив:

- провести перерахунок суми його податкового зобов`язання та застосувати нульову ставку податку щодо належного йому нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки;

- скасувати (відкликати) податкове повідомлення-рішення від 03.04.2024 № 0-2410-UA0034325;

- дані контролюючого органу привести у відповідність з поданими ним документами для застосування у подальшому при визначенні суми його податкового зобов`язання із вказаного податку.

До вказаної заяви позивач долучив наступні документи: витяг з Технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна; довідку Великокучурівської сільської ради Чернівецького району від 14.03.2024 № 299; довідку сертифікованого будівельного експерта від 21.3.2024 № 753; копвю кваліфікаційного сертифіката будівельного експерта; витяг з рішення Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.06.2021 № 235-08/2021.

Доказів розгляду вказаної заяви, відповідач під час розгляду справи по суті до суду не надав.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суд з цим позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Пунктом 8.3 ст. 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п.п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Згідно із п.п. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на майно складається, в тому числі, із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормовано приписами ст. 266 ПК України.

Згідно із п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно п.п. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За приписами п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з п. 4.4 статті 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Частиною 1 ст. 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

Пункт 24 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.69 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Тобто, безпосереднє встановлення місцевих податків в т. ч. і податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, віднесено ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (п.п. 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Сільські, селищні, міські ради надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення (п.п. 12.3.3 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Згідно з п.п. 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Платники місцевих податків та зборів при визначенні своїх податкових зобов`язань можуть використовувати зведену інформацію, розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Такі платники звільняються від відповідальності у разі, якщо у зведеній інформації, розміщеній на офіційному веб-сайті, виявлено помилку, що містить розбіжності між даними контролюючих органів та даними офіційно оприлюдненого рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів або про внесення змін до таких рішень. У такому разі до таких платників податку штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що спричинені такою помилкою, не застосовуються, підстав для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до відповідальності немає.

Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Судом встановлено, що рішенням Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.06.2021 № 235-08/2021 Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на території Великокучурівської сільської ради територіальної громади, встановлено на території Великокучурівської сільської ради місцеві податки та збори, в т.ч. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які набирають чинності з 01.01.2022. Пунктом 1.2 вказаного рішення затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 4, а також пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статі 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 5.

Згідно додатку 4 до рішення Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.06.2021 № 235-08/2021 Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нерухомого майна, що відносяться до коду класифікатора 1251.8 - Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості, які перебувають у власності як фізичних, так і юридичних осіб, ставка податку за 1 квадратний метр загальної площі становить нуль відсотків мінімальної заробітної плати.

Вказане рішення знаходиться в загальному доступі на сайті Великокучурівської сільської ради за посиланням https://vk-stg.gov.ua/storage/documents/documents/49d4dbe5b891be29c5559b.pdf.

Відповідно до листа Фінансового відділу Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 18.07.2023 № 26, місцеві податки та збори на 2024 рік залишаються чинними згідно залишаються чинними згідно рішення №235-08/2021 від 22.06.2021, а також рішення № 90/20/2022 від 14.07.2022. Ставки податку залишаються діючими на 2024 рік.

Отже, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлені рішення Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.06.2021 № 235-08/2021, з урахуванням вимог ПК України, застосовуються в 2023 році.

Згідно із Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, до будівель промисловості належать будівлі класу 1251 Будівлі промисловості.

Цей клас включає:

криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням;

1251.1 Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості,

1251.2 Будівлі підприємств чорної металургії,

1251.3 Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості,

1251.4 Будівлі підприємств легкої промисловості,

1251.5 Будівлі підприємств харчової промисловості,

1251.6 Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості,

1251.7 Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості,

1251.8 Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості,

1251.9 Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне.

Із змісту довідки Великокучурівської сільської ради Чернівецького району від 14.03.2024 № 299 видно, що проведеним обстеженням приміщення в с. Великий Кучурів по вул. Головній 76-Е, яке складається з приміщень 1-7 цеху загальною площею 794,0 кв.м, встановлено, що дане приміщення підпадає під класифікацію Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості, код №. 1251.8. Власником даного приміщення є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.12.2006. Згідно рішення сесії сільської ради від 22.06.2021 № 235-08/2021 Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на території Великокучурівської сільської ради територіальної громади ставка оподаткування вказаної категорії об`єктів нерухомого майна є нульовою.

21.03.2024 сертифікований будівельний експерт ОСОБА_2 видав довідку № 753, із змісту якої видно, що на земельній ділянці площею 0,2595га (кадастровий номер :02:001:0775) за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245) розташовані приміщення цеху літ."А" пл. 794,00 кв.м. (реєстраційних номер майна 9861024). Згідно довідки ЧКОБТІ № 2722 від 09.12.2020 загальна площа зменшилась на 19,90 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування, побудовано електрощитову літ. К, майстерню літ. Л, навіс літ. М, гараж літ Н (дозвільні документи на проведення будівельник робіт в ЧКОБТІ не надано), вбиральню літ 3, криницю №1, вигрібну яму №2, огорожу №3-4.

На момент виготовлення технічного паспорту ЧКОБТІ інвентарна справа №б/н. від 09.12.2020 на земельній ділянці розташовані: Виробничий цех літ. А, Вбиральня літ. 3, Електрощитова літ. К, Майстерня літ. Л, Навіс літ. М, Гараж літ. Н, Криниця №1, Вигрібна яма №2, огорожа №3-4.

Загальна площа Виробничого цеху літ. А складає 774,10 кв.м.

Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, чинного від 01.01.2001, який затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, будівля Виробничого цеху літ. А відноситься до класу 1251.8 - Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості.

Згідно Національного класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, чинного з 01.01.2024, який затверджено наказом Міністерства економіки України № 3573 від 16.05.2023, будівля Виробничого цеху літ. А відноситься до класу 1251 - Промислові будівлі.

Отже, нерухоме майно, що належить позивачу, відноситься до класу 1251.8 Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості.

Беручи до уваги вищенаведене, суд погоджується з позицією позивача, що ставка податку по належному йому об`єкту нерухомого майна згідно рішенням Великокучурівської сільської ради від 22.06.2021 № 235-08/2021 Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на території Великокучурівської сільської ради територіальної громади становить 0 відсотків мінімальної заробітної плати. Відповідно, розмір податкових зобов`язань по даному об`єкту з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є нульовим.

За таких обставин, на переконання суду, оскаржуване податкове повідомлення-рішення суперечить ставці податку, що затверджена рішенням органу місцевого самоврядування.

У постанові від 15.05.2019 у справі № 825/1496/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду виснував, що відповідно до Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5). В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина перша статті 140).

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59).

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, рішення Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.06.2021 № 235-08/2021 (з урахуванням рішень про внесення змін до нього) є нормативно-правовим актом, приписи якого зокрема встановлюють для позивача права та обов`язки, є способом реалізації владних управлінських функцій радою як суб`єктом владних повноважень відповідно до комплексного правового регулювання в межах розсуду цього органу, з урахуванням інтересів членів територіальної громади та кожного члена цієї громади. Дане рішення не визнано протиправним, не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у справі.

Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, але не виключно постанови від 15.05.2019 у справі № 825/1496/17, від 30.05.2022 у справі № 807/1293/17, від 12.10.2023 у справі N 580/4020/21), що встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та обов`язковими.

Таким чином, за умови чинності рішення Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 22.06.2021 № 235-08/2021 та інших рішень, якими до нього вносилися зміни, у відповідача не було правових підстав для їх незастосування під час визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За таких обставин, неправомірним є неврахування податковим органом під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлених чинними рішеннями органу місцевого самоврядування.

Отже, відповідачем не доведено належних підстав прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з чим позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 та 2 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження своєї правової позиції, а відтак, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення він діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та відповідності його критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Беручи до уваги наведене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 03.04.2024 № 0-2410-UA0034325.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, код ЄДРПОУ ВП 44057187).

Суддя В.К. Левицький