Справа № 440/13356/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13356/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2024 №5.

В обґрунтування позовних вимог Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (далі КП ПОР «Полтававодоканал», позивач) вказав про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС, відповідач) від 19.07.2024 №5 з огляду на відсутність вини платника податків у несвоєчасній реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), яка є необхідною складовою податкового правопорушення. В межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Так, КП ПОР «Полтававодоканал» в період, що перевірявся, здійснювало видобуток, виробництво, обробку питної води, подачі, транспортування, розподіл і реалізацію, прийом, відведення, перекачку та повну біологічну очистку стічної рідини, яка надходить від населення, комунально-побутових та промислових підприємств м. Полтави, експлуатацію, планово-попереджувальні, капітальні та поточні ремонти систем водопостачання за тарифами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг які, як правило, не покривають фактичних витрат надавачів житлово-комунальних послуг.

У зв`язку з цим та з метою забезпечення відшкодування різниці між встановленими тарифами та фактичними витратами надавачів послуг, безперебійного надання житлово-комунальних послуг належної якості держава запровадила механізм субвенцій, які перераховуються з державного бюджету місцевим бюджетом з подальшим перерозподілом між постачальниками житлово-комунальних послуг.

Однак, станом на сьогоднішній день позивачеві не перераховані кошти за умовами субвенцій (рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі № 440/4713/18, залишеного без змін Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2019 та постановою Верховного Суду від 12.08.2020 за позовом КП ПОР «Полтававодоканал» до Міністерства фінансів України, третя особа - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України визнана протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України при виконанні Державного бюджету України на 2017 рік в частині незабезпечення сплати (перерахування) на користь КП ПОР "Полтававодоканал" з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування та залишилася непогашеною станом на 01.01.2016 на загальну суму 9963027,49 грн), невиконані приписи постанови Кабінету Міністрів України №1340 від 15.12.2021 щодо надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення (договір про організацію взаємних розрахунків №1/1340 ДПІ на загальну суму 12006236,10 грн) та умови договорів №4-ДФС від 01.08.2017 на суму 8882540,85 грн. та №6-ДФС від 12.12.2017 на суму 1080486,64 грн.

Також рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 по справі №440/5106/19, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 визнана протиправною бездіяльність ГУ ДПС щодо не збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі СЕА ПДВ) суми податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН в розмірі 1531745,24 грн та зобов`язано ДПС України збільшити в СЕА ПДВ суму податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН в розмірі 1531745,24 грн.

Позивач посилається на висновки Верховного Суду зроблені у постанові від 18.11.2022 у справі №520/11571/19, що дефект державного регулювання унеможливлює навіть стягнення податкового боргу, не кажучи вже про нарахування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, яке відбулося завдяки недотриманню органами державної влади своїх повноважень.

КП ПОР «Полтававодоканал» зазначило, що у зв`язку з відсутністю перерахування на рахунки позивача субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка є джерелом поповнення рахунку системи електронного адміністрування з податку на додану вартість, позивач фактично був позбавлений права на реєстрацію податкових накладних у визначеній сумі. Таким чином, несвоєчасна реєстрація податкових накладних за вказані у акті перевірки періоди, відбулась виключно з вини податкового органу та Міністерства Фінансів України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

ГУ ДПС 29.11.2024 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. ГУ ДПС вказано, що за результатами проведеної камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за січень - липень 2023 року по КП ПОР «Полтававодоканал» складений акт від 17.06.2024 №8585/16-31-04-05-03/03361661, яким встановлено порушення платником граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, встановлених пунктом 201.10 статті 201 розділу V, пунктом 89 підрозділу 2 розділу 2 розділу ХХ ПК України за січень - липень 2023 року: на суму ПДВ 240149,27 грн до 15 календарних днів; на суму ПДВ 3448362,19 грн від 16 до 30 календарних днів; на суму ПДВ 18054,71 грн від 31 до 60 календарних днів; на суму ПДВ 4511895,77 грн від 61 до 365 календарних днів; встановлено порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, складених по операціях звільнених від оподаткування з обсягом поставки 46591,05 грн (без ПДВ).

Відповідач вказав, що відповідно до пункту187.10 статті187 розділу V, пункту44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України платники податку, які надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом. Таким чином, сума податку, зазначена в виданих податкових накладних платником, в повному обсязі забезпечена коштами, які надійшли від споживачів на рахунок підприємства. Відповідно у підприємства є можливість для поповнення електронного рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних у визначені Кодексом терміни.

При цьому, обов`язок підприємства щодо реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість згідно вимог законодавства не пов`язаний з отриманням підприємством бюджетних субвенцій.

Відсутність субвенції не може бути єдиною і беззаперечною обставиною для звільнення платника податків від відповідальності, а має оцінюватися у сукупності з іншими обставинами, які підтверджують або спростовують позицію контролюючого органу про фактичну можливість платника виконати свій податковий обов`язок вчасно.

Лише існування факту невиконання державою своїх фінансових зобов`язань перед позивачем у певних договірних правовідносинах не є підставою для невиконання ним своїх податкових зобов`язань та звільнення від відповідальності за це. На цей висновок впливає оцінка і фінансової спроможності позивача, і його поведінки щодо вчинення дій задля виконання покладеного на нього податкового обов`язку або використання права на отримання розстрочення та/або відстрочення сплати податків в порядку, передбаченому статтею 100 ПК України, на фоні відсутності відшкодування субвенції та/або збитковості господарської діяльності. Пасивна поведінка позивача не свідчить про те, що він зі свого боку вчинив всі необхідні, можливі та залежні від нього дії для недопущення порушення своїх податкових обов`язків. Таким чином, своєчасність надходження коштів від третіх осіб, у тому числі субвенцій від Мінфіну, не може ставитись у залежність від н забезпечення умов для безперешкодної реєстрації податкових накладних. Відтак, позивач безпідставно намагається перекласти свою відповідальність за невиконання податкових обов`язків на інші органи.

Відповідач заперечував твердження позивача про неможливість виконання обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН за недостатності суми реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ та вказав, що факт неперерахування Міністерством фінансів України субвенції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2018 року №332 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" на загальну суму 9963027,49 грн, не є обставиною та не є непередбачуваною умовою, що передбачена ПК України підставою не застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Позивач у відповіді на відзив, поданій до справи 02.12.2024 свої позовні вимоги підтримав, вказав на підтвердження судовими рішеннями обставин, що сприяли несвоєчасній реєстрації податкових накладних в ЄРПН: рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі № 440/4713/18, залишене без змін Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2019 та постановою Верховного Суду від 12.08.2020 за позовом КП ПОР «Полтававодоканал» до Міністерства фінансів України, третя особа - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено), рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 по справі №440/5106/19, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020, яким визнана протиправною бездіяльність ГУ ДПС щодо не збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі СЕА ПДВ) суми податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН в розмірі 1531745,24 грн та зобов`язано ДПС України збільшити в СЕА ПДВ суму податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН в розмірі 1531745,24 грн.

Позивач посилається на висновки, Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі №520/11571/19, що дефект державного регулювання унеможливлює навіть стягнення податкового боргу, не кажучи вже про нарахування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, яке відбулося завдяки недотриманню органами державної влади своїх повноважень та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №520/30020/23 якої задоволений позов з аналогічним предметом і підставами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 провадження у справі зупинялось до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у адміністративній справі №200/4768/23. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 провадження у справі поновлене.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

За результатами проведеної камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за січень - липень 2023 року по КП ПОР «Полтававодоканал» складений акт від 17.06.2024 №8585/16-31-04-05-03/03361661, яким встановлено порушення платником граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН, встановлених пунктом 201.10 статті 201 розділу V, пунктом 89 підрозділу 2 розділу 2 розділу ХХ ПК України за січень - липень 2023 року: на суму ПДВ 240149,27 грн до 15 календарних днів; на суму ПДВ 3448362,19 грн від 16 до 30 календарних днів; на суму ПДВ 18054,71 грн від 31 до 60 календарних днів; на суму ПДВ 4511895,77 грн від 61 до 365 календарних днів; встановлено порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, складених по операціях звільнених від оподаткування з обсягом поставки 46591,05 грн (без ПДВ).

На акт камеральної перевірки від 17.06.2024 №8585/16-31-04-05-03/03361661 КП ПОР «Полтававодоканал» подані заперечення за результатами розгляду яких відповідачем прийняте рішення висновки акта камеральної перевірки від 17.06.2024 №8585/16-31-04-05-03/03361661 залишити без змін, а заперечення без задоволення.

ГУ ДПС у Полтавській області прийняте податкове повідомлення рішення від 19.07.2024 №5 яким нараховані штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, розрахунків коригування на загальну суму 856742,76 гривень.

КП ПОР «Полтававодоканал» до ДПС подана скарга про оскарження податкового повідомлення рішення від 19.07.2024 №5. Рішенням ДПС від 01.10.2024 №29501/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення рішення залишене без змін, а скарга без задоволення.

КП ПОР «Полтававодоканал» не погодилось із податковим повідомленням-рішенням від 19.07.2024 №5, звернулось до суду із даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, ЄРПН - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, що ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За визначенням підпункту 14.1.265 пункту 14.1 ст. 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 за №1246 затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Як передбачено пунктами13-15 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Відповідно до абзацу 13 пункту 201.10 статті 201 ПК України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені (абзац 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.07.2019 у справі №826/10414/16 за аналогічних спірних правовідносин, наявність вини (умисної або по необережності) з боку платника податків, протиправний характер діяння має бути оцінені судами, з урахуванням об`єктивних обставин, які призвели до неможливості виконати передбачений Податковим кодексом України обов`язок щодо своєчасної реєстрації податкових накладних.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій. В межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем розрахунку коригування до податкової накладної відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 09.10.2018 у справі №818/1073/17 та від 20.03.2018 у справі №819/777/17.

З матеріалів справи встановлено, що за період січень - липень 2023 року КП КОР «Полтававодоканал» виписало податкові накладні та зареєструвало їх з порушенням строку граничної реєстрації в ЄРПН: на суму ПДВ 240149,27 грн до 15 календарних днів; на суму ПДВ 3448362,19 грн від 16 до 30 календарних днів; на суму ПДВ 18054,71 грн від 31 до 60 календарних днів; на суму ПДВ 4511895,77 грн від 61 до 365 календарних днів; встановлено порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, складених по операціях звільнених від оподаткування з обсягом поставки 46591,05 грн (без ПДВ).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються. Фактичні дані щодо реквізитів, дати реєстрації та суми реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, які були предметом перевірки платника податків та наведені в акті від 17.06.2024 №8585/16-31-04-05-03/03361661 визнаються сторонами, спір щодо цих обставин між сторонами відсутній.

Фактично у періоді, який перевірявся, КП ПОР «Полтававодоканал» забезпечувало централізоване водопостачання та водовідведення м. Полтави та населених пунктів Полтавської області, а саме: здійснювало видобуток, виробництво, обробку питної води, подачі, транспортування, розподіл і реалізацію,прийом, відведення, перекачку та повну біологічну очистку стічної рідини, яка надходить від населення, комунально-побутових та промислових підприємств м.Полтави, експлуатацію, планово-попереджувальні, капітальні та поточні ремонти систем водопостачання.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", державна політика у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується, зокрема, на таких принципах: регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку споживача, місцезнаходження та форми власності юридичних осіб тощо; дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг.

З метою забезпечення доступності мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, установлюються тарифи на деякі види житлово-комунальних послуг, зокрема, на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Разом з тим, встановлені тарифи, як правило, не покривають фактичних витрат надавачів житлово-комунальних послуг.

У зв`язку з цим та з метою забезпечення відшкодування різниці між встановленими тарифами та фактичними витратами надавачів послуг, безперебійного надання житлово-комунальних послуг належної якості держава запровадила механізм субвенцій, які перераховуються з державного бюджету місцевим бюджетом з подальшим перерозподілом між постачальниками житлово-комунальних послуг.

Тотожний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2019р. у справі №820/1410/18.

Підпунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = sНаклОтр + sМитн + sПопРах + sОвердрафт - sНаклВид - sВідшкод - sПеревищ., де: sНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; sМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; sПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника sПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Пункт 200-1.4 статті 200-1 ПК України визначають перелік допустимих джерел поповнення реєстраційного ліміту у межах системи електронного адміністрування з податку на додану вартість, якими, окрім іншого є, власні кошти платника податку, які він перераховує на рахунок у межах системи електронного адміністрування для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, а також з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Тобто, однією із складових формули є показник суми sПопРах, який враховує суму коштів субвенції з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення як джерело поповнення системи електронного адміністрування з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до Державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що складені платниками податку податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в установлені законодавством терміни, за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. Водночас, платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України передбачено, що у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами (дана норма кореспондується з пунктом 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 № 569).

Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 затверджений Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, який передбачає спрощення порядку збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №967 внесені зміни до Порядку №569 в частині збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником у рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах. Так, пункт 9 Порядку №569 було доповнено абзацом наступного змісту: "У разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами".

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 за №375 затверджений Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до якого підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

Аналогічні за змістом положення містяться і у затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 №332 Порядку та умови надання у 2017 році субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах підприємствам, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем укладені Договори про організацію проведення розрахунків №1/375-ДФС, №8/375-ДФС, №9/375-ДФС відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №375.

На користь КП ПОР «Полтававодоканал», після зарахування субвенції на погашення з різниці в тарифах в сумі 2355954,96 грн згідно договору про організацію взаєморозрахунків №1/375-ДФС, в сумі 3444423,00 грн згідно договору про організацію взаєморозрахунків №8/375-ДФС, в сумі 157982,00 грн згідно договору про організацію взаєморозрахунків №9/375-ДФС відповідного зарахування коштів на рахунок у СЕА ПДВ, передбаченого Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" №643-УІІІ та постановою КМУ №967 від 18.11.2015, не відбулось.

Всього за вказаними договорами позивач отримав субвенцій на загальну суму 5958359,96 грн. Податковий борг КП ПОР «Полтававодоканал» було погашено, але кошти не було зараховано на рахунок електронного адміністрування ПДВ, що призвело до порушення Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість.

Зважаючи на це, Позивач в червні 2017 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України щодо незарахування на рахунок КП ПОР "Полтававодоканал" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

- зобов`язати ДФС України зарахувати на рахунок КП ПОР "Полтававодоканал" №2372 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти у сумі 3526877,96 грн відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків №1/375-ДФС від 05.08.2015, №9/375-ДФС від 25.12.2015, №8/375-ДФС від 21.12.2015 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №375.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі №816/1031/17, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018, позов задоволений в повному обсязі.

Встановлене порушення права позивача на автоматичне збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що, в свою чергу, унеможливило можливість своєчасної реєстрації підприємством виписаних податкових накладних.

Таким чином, порушення вимог податкового законодавства щодо своєчасної реєстрації платником податків податкових накладних, відбулося не з вини КП ПОР «Полтававодоканал», свідчить про відсутність вини платника податків як необхідної складової податкового правопорушення, що виключає притягнення позивача до відповідальності.

Також між Головним управлінням Державної казначейської служби у Полтавській області (сторона перша), Управлінням житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації (сторона третя), департаментом будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації (сторона четверта) та комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (сторона остання) були укладені договори про організацію взаєморозрахунків №3-ДФС від 18.07.2017 на суму 2887774,95 грн, №4-ДФС від 01.08.2017 на суму 8882540,85 грн та №6-ДФС від 12.12.2017 на суму 1080486,64 грн, відповідно до яких Казначейство зобов`язалось перерахувати з єдиного казначейського рахунку державного бюджету на підставі рішення Мінфіну на користь Управління житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації а потім у визначеному договорі ланцюжковому порядку кошти (субвенцію), в загальному розмірі 12850802,44 грн, які мали надійти на казначейський рахунок позивача, який, в свою чергу, мав перерахувати ці кошти до загального фонду бюджету для погашення податкового боргу з ПДВ в розмірі - 12850802,44 грн (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму такого боргу).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1340 «Деякі питання здійснення заходів, передбачених пунктом 27 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», був затверджений порядок та умови надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».

На виконання вказаного Порядку, КП ПОР «Полтававодоканал» 23.12.2021 був укладений договір про організацію взаємних розрахунків №1/1340 ДПІ на загальну суму 12006236,10 грн. Згідно довідки про розмір податкового боргу від 20.12.2021 №43921/6/16-31-13-02-23 ГУ ДПС У Полтавській області, розмір податкового боргу КП ПОР «Полтававодоканал» напередодні укладення вказаного договору становив 12006236,10 грн. Фінансування вказаного договору передбачало повне погашення податкового боргу з ПДВ. Договір про організацію взаємних розрахунків №1/1340 ДПІ від 23.12.2021, укладений за постановою КМУ №1340 від 15.12.2021, виконаний не був.

Договір №3-ДФС від 18.07.2017 на суму 2 887 774,95 грн був виконаний сторонами своєчасно та в повному обсязі.

Договори №4-ДФС від 01.08.2017 на суму 8882540,85 грн, №6-ДФС від 12.12.2017 на суму 1080486,64 грн до цього часу не виконані.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі №440/4713/18, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2019 та постановою Верховного Суду від 12.08.2020 за позовом КП ПОР «Полтававодоканал» до Міністерства фінансів України, третя особа - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України при виконанні Державного бюджету України на 2017 рік в частині незабезпечення сплати (перерахування) на користь КП ПОР "Полтававодоканал" з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування та залишилася непогашеною станом на 01.01.2016 на загальну суму 9963027,49 грн.

Зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2018 №332 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції на загальну суму 9963027,49 грн з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" та Договорів про організацію взаєморозрахунків №4-ДФС від 01.08.2017 та №6-ДФС від 12.12.2017.

Електронний рахунок КП ПОР «Полтававодоканал» в СЕА не був поповнений на загальну суму 9963027,49 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 по справі №440/5106/19, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 визнана протиправною бездіяльність ДПС України щодо не збільшення в СЕА ПДВ суми податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН в розмірі 1531745,24 грн та зобов`язано ДПС України збільшити в СЕА ПДВ суму податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН в розмірі 1531745,24 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовані обставини неотримання позивачем грошових коштів в рахунок погашення різниць між отриманими за встановленими тарифами та фактично понесеними витратами позивача.

Щодо необхідної ознаки податкової відповідальності як наявність вини в податковій поведінці платника податків, суд бере до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №520/11571/19, що по суті податковий борг з податку на додану вартість виник в силу того, що тариф, який визначається державним Регулятором, не може забезпечити самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво послуг, які надаються позивачем.

Отже, колегія суддів зазначила, що дії фіскального органу з примусового стягнення грошових коштів з рахунків підприємства у рахунок погашення податкової заборгованості з податку на додану вартість не можуть вважатись обґрунтованими, в умовах, коли така заборгованість виникла в результаті державного регулювання господарської діяльності Підприємства, за результатами якого сама Держава має заборгованість перед Підприємством.

Аналізуючи викладені Верховним Судом висновки, слід зазначити, що дефект державного регулювання унеможливлює навіть стягнення податкового боргу, не кажучи вже про нарахування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, яке відбулося завдяки недотриманню органами державної влади своїх повноважень.

Протиправна бездіяльність Міністерства фінансів України, встановлена судовими рішеннями, обумовила відсутність на рахунку КП ПОР «Полтававодоканал» у системі електронного адміністрування з податку на додану вартість 9963027,49 грн. Відсутність фінансування стала підставою для подальшого збільшення від`ємного значення електронного рахунку позивача в СЕА з ПДВ не з вини останнього, та призвело до того, що від`ємний наростаючий підсумок 2017 року переходив до показників 2018-2023 років та негативно випливав на можливість своєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

З січня 2018 року реєстраційний КП ПОР «Полтававодоканал» не набував позитивного значення.

Відповідно до пункту 11 Порядку №569 показники СЕА ПДВ обліковуються у розрізі платників податку наростаючим підсумком.

Тобто, показники системи електронного адміністрування розраховуються відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України та пункту 9 Порядку №569 й функціонують на засадах нерозривності показників формули під час розрахунку реєстраційного ліміту платника податку. Тобто, від`ємні показники реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість впливають та, у випадку переважання від`ємних показників, які сформувались у попередньому часовому проміжку, формують від`ємний показник формули при новому розрахунку.

Отже, формування від`ємного значення рахунку КП ПОР «Полтававодоканал» в СЕА ПДВ обумовлене відсутністю, в тому числі, джерела поповнення його за рахунок субвенцій з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Від`ємні показники реєстраційного ліміту КП ПОР «Полтававодоканал» у 2022 році сформовані у порядку пункту 11 Постанови №569 накопичувальним принципом шляхом врахування від`ємних показників рахунку позивача у СЕА ПДВ за попередні роки.

Суд враховує, що господарська діяльність КП ПОР «Полтававодоканал» підлягає врегулюванню постановами Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту НКРЕКП), яка своїми нормативними актами визначає структуру тарифів на послуги водопостачання та водовідведення.

У період, який перевірявся, КП ПОР «Полтававодоканал» фактично здійснювало господарську діяльність з послуг централізованого водопостачання та водовідведення. При цьому, доходи підприємства формуються на підставі тарифного регулювання з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

В 2022-2023 роках КП ПОР «Полтававодоканал» надавало послуги централізованого водопостачання та водовідведення за тарифами встановленими 22.12.2021 Постановою НКРЕКП №2868.

Водночас в 2022 - 2023 роках у порівнянні із врахованими в тарифах, зросли ціни на паливо майже в 2 рази, реагенти в 3-3,5 рази, податки на 17%, будівельні матеріали не менш ніж на 30%, закупівельна ціна на електроенергію збільшилась більш ніж на 35%, значно зросли також ціни на виробничі послуги сторонніх організацій (підкачка та транспортування води, опалення, перекачка стічних вод, техобслуговування машин та обладнання тощо).

За поясненнями позивача, внаслідок не встановлення НКРЕКП економічно обґрунтованих тарифів, підприємство фінансово неспроможне покривати свої експлуатаційні витрати, функціонує в режимі гострого дефіциту обігових коштів та вимушено постійно користуватися коштами по договору овердрафту, за користування яким сплачує значні суми відсотків.

Рівень відшкодування діючими тарифами собівартості послуг, враховуючи фактичний обсяг їх реалізації, за 2022 рік склав 89%, а в 2023 році склав близько 81%.

Також у зв`язку із невстановленням НКРЕКП економічно обґрунтованих тарифів позивач має від`ємний результат господарської діяльності. Так, збитки КП ПОР «Полтававодоканал» станом на 31.12.2019 складали 33834 тис. грн, станом на 31.12.2020 12428 тис. грн, станом на 31.12.2022 21253 тис. грн, станом на 31.12.2023 61891 тис. грн, що, в свою чергу, унеможливлювало будь-яку фактичну чи юридичну можливість поповнення його електронного рахунку в СЕА з ПДВ.

Звітами про фінансові результати (Звітами про сукупний дохід) зафіксовані збитки КП ПОР «Полтававодоканал» станом на 31.12.2019 в розмірі 33834 тис. грн, станом на 31.12.2020 - 12428 тис. грн, станом на 31.12.2022 21253 тис. грн, станом на 31.12.2023 р. 61891 тис. грн, що доводить відсутність обігових коштів у підприємства.

Протоколом №14 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 12.10.2021 для КП ПОР «Полтававодоканал» затверджений обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 203414 355,09 грн.

Протоколом №11 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 09.11.2022 для КП ПОР «Полтававодоканал» затверджений обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 5867392,28 грн.

Вказаними протоколами підтверджується наявність заборгованості держави перед підприємством, яка виникла в результаті державного регулювання господарської діяльності для КП ПОР «Полтававодоканал».

Відсутність компенсації для КП ПОР Полтававодоканал» в попередніх роках призвела до сталого браку коштів, і як наслідок, до неможливості поповнення електронного рахунку в СЕА з ПДВ КП ПОР «Полтававодоканал».

Однак, при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення наведені обставини залишилися поза межами уваги відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що застосовуючи до КП ПОР «Полтававодоканал» штрафні санкції за статтею 120-1 ПК України, відповідачем не враховано того факту, що податкове законодавство не вичерпується однією нормою, а діє у всій його сукупності, а тому надання пріоритету одній нормі ігноруючи при цьому вимоги іншої є незаконним та протиправним.

Оскільки структура тарифу на централізоване водопостачання та водовідведення не передбачає таких витрат, як поповнення електронного рахунку в СЕА з ПДВ, то притягнення КП ПОР «Полтававодоканал» до відповідальності за недотримання виконавської дисципліни, без призначених на такі цілі джерел, є незаконним та некоректним, оскільки примусове вивільнення коштів з подальшим спрямуванням їх на електронний рахунок позивача, призведе до зупинення виробничого циклу, та як наслідок до екологічної катастрофи.

Вказані обставини дискредитують гарантії Держави щодо захисту прав споживачів, визначені в статті 7 Закону "Про питну воду", щодо державної підтримки, регулювання та нагляду у сфері питного водопостачання і водовідведення та вказує на хибність спірного податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з відсутністю перерахування на рахунки КП ПОР «Полтававодоканал» субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка є джерелом поповнення рахунку системи електронного адміністрування з податку на додану вартість, позивач фактично був позбавлений права на реєстрацію податкових накладних.

Відсутність компенсацій у вигляді субвенції та належного встановлення реєстраційної суми в СЕА з ПДВ спричинили негативні наслідки для позивача, які, зокрема, призвели до виникнення перешкод у реєстрації позивачем податкових накладних в межах граничних термінів.

Зазначена позиція суду також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.03.2018 у справі №819/777/17.

Податковий кодекс України не закріплює можливості застосування контролюючими органами штрафних санкцій на бюджетні кошти, якими, зокрема, є субвенційні кошти відповідно до положень бюджетного законодавства. Ураховуючи необхідність забезпечення невідворотності настання визначеної законом відповідальності в разі порушення податкового законодавства (підпункт 4.1.3. пункту 4.1 статті 4 ПК України), балансу між принципами фіскальної достатності (підпункт 4.1.5. пункту 4.1 статті 4 цього Кодексу) і соціальної справедливості (підпункт 4.1.6. пункту 4.1 статті 4 цього Кодексу), нарахування контролюючими органами штрафних санкцій можливе в межах суми заборгованості, яка перевищує розмір субвенційних коштів, якщо недоїмка утворилася внаслідок несплати поточних зобов`язань, а не у зв`язку з неперерахуванням суми субвенції.

Оскільки обов`язковою умовою до застосування штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування суми ПДВ на підставі п.120-1.2 ст.120-1 ПК України є наявність вини платника щодо умисного нездійснення реєстрації ПН та РК в ЄРПН, суд вважає. що у відповідача були відсутні підстави для застосування до КП ПОР «Полтававодоканал» штрафу у розмірі 2%, 5%, 10%, 15% від суми податку на додану вартість у незареєстрованих податкових накладних.

Вказане підтверджено Верховним Судом і судами нижчих інстанцій в рішеннях щодо спірних правовідносин, а саме постановах від 20 березня 2018 року у справі № 819/777/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 820/3375/16, від 09 березня 2021 року у справі №520/9254/19, від 03 травня 2018 р. №818/1070/17 та від 19 квітня 2022 р. у справі № 520/7343/2020, від 19 грудня 2022 року у справі № 440/2278/19 у яких Верховний Суд, перевіряючи правомірність поведінки платника податків в контексті виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних у визначені законодавством строки, фактично надав оцінку обставинам щодо наявності вини платника податків у випадках, коли державні органи не дотримуються власних процедур, пов`язаних із зарахуванням коштів на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З огляду на викладене, вина платника у порушенні строку реєстрації податкових накладних, як обов`язкова умова притягнення такого платника до відповідальності станом на час виникнення спірного податкового повідомлення-рішення, не підтверджена в ході судового розгляду та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку що оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A.303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даній справі відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, в зв`язку з чим суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог КП ПОР "Полтававодоканал" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 12851,14 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, буд. 40-а, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 19 липня 2024 року №5.

Стягнути з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" витрати зі сплати судового збору в сумі 12851,14 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одна гривня чотирнадцять копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва