Справа № 569/15251/25
Суддя: Балацька О. Р.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді Балацької О.Р.,

з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася представник ОСОБА_1 адвокат Василюк Валерія Валеріївна про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якій просить суд скасувати постанову № 4/2012 від 12 липня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 та винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 17 000 грн. Зазначає, що розгляд справи проведено формально, без його участі, запрошення до ТЦК не надсилалося, тому він був позбавлений можливості надати пояснення, заявити клопотання та скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Згідно з протоколом від 12.07.2025 р., складеним офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_5 , вбачається, що він 11.10.2024 р. о 10:30 год. гр. ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, маючи при собі копію тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 16.05.2025 року. Вказує, що оновив військово-облікові дані через застосунок "Резерв+" 19.11.2024 року, тоді як у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Свідки, які б могли підтвердити обставини події, також не зазначені. Позивач вважає, що під час розгляду справи порушено вимоги ст. 235 КУпАП, згідно з якою територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають право розглядати справи про порушення правил військового обліку, мобілізаційного законодавства тощо. Від імені таких центрів розглядати справи і накладати адміністративні стягнення можуть лише керівники територіальних центрів.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в підсистемі «Електронний суд». Однак своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, пояснень, заперечень чи будь-яких доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови до суду не подав.

Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин

Суд встановив, що 12 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Підставою для винесення вказаної постанови слугував протокол про адміністративне правопорушення від 12.07.2025 р., складений офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_5 , відповідно до якого 11 жовтня 2024 року о 10:30 год. гр. ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме мав при собі копію тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 16.05.2025 р.

За результатами розгляду матеріалів начальником ТЦК було зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Разом з тим, засідання щодо розгляду справи відбулося без участі позивача, про дату і час розгляду його належним чином не було повідомлено, унаслідок чого він не мав можливості надати пояснення або скористатися іншими процесуальними правами, визначеними ст. 268 КУпАП.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем порушення, а також відсутні будь-які відомості про свідків чи інші підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Крім того, відповідно до інформації, наданої позивачем, 19 листопада 2024 року він оновив свої військово-облікові дані через застосунок «Резерв+», про що наявна відмітка в системі, тобто виконав обов`язки, передбачені законодавством про мобілізаційну підготовку та військовий облік.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з притягненням позивача до адміністративної відповідальності за нібито порушення вимог законодавства про оборону та мобілізаційну підготовку, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тоді як позивач вважає, що рішення про накладення штрафу прийнято неправомірно, без належних повноважень і за відсутності доказів складу правопорушення.

ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності та має сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 19 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом. Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 визначені ПРАВИЛА військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до яких призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. Громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено комплекс заходів щодо здійснення мобілізаційної підготовки Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 12 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ № 154 від 23 лютого 2022 року, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Надані представником позивача докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, такими, що не підтверджують вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та правомірності винесеного рішення, суд приходить до висновку про те, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення № 4/2012 від 12 липня 2025 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 судових витрат у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 139, 205, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 України, суд,

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову № 4/2012 від 12 липня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2025 р.

Суддя Ольга БАЛАЦЬКА