Справа № 420/7919/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7919/25

Категорія:108020000 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:07.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Алексєєвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2024 року приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) "Іллічівськзовніштранс" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про:

- визнання протиправним і скасування Наказу Одеської митниці №133 від 20 лютого 2025 року "Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу";

- стягнення з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" судових витрат зі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що Наказ №133 від 20 лютого 2025 року, як акт індивідуальної дії в розумінні п.19 ч.1 ст. 4 КАС України, не містить чітких та зрозумілих мотивів його прийняття.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у наказі Одеської митниці №133 зазначено, що дозвіл №М/0048/V/03 зупинено на підставі доповідної записки управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 18 лютого 2025 року №17-01/17-01/8272.

Одеська митниця наголошує, що вказана доповідна записка містить чіткий перелік допущених Позивачем порушень, про які зазначалося вище, зокрема, вимог Порядку надання складським об`єктам статусу "митний склад" та позбавлення такого статусу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 липня 2012 року №835 (із змінами).

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у задоволенні позовної заяви ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" до Одеської митниці відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд першої інстанції помилково вказує про ненадання доказів реального усунення виявлених порушень, оскільки, порушення щодо відеоспостереження ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" виправило, і цього не заперечує відповідач, крім того, у доповідній записці управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 18 лютого 2025 року №17-01/17-01/8272 підтверджується, що проведено ремонтні роботи з усунення розриву кабелю та заміни відеокамери;

- єдина причина скасування дозволу, яку вказує Одеська митниця, - знаходження товару на митному складі, та нібито порушення вимог ч. 3 ст. 125 Митного кодексу України (Строк зберігання в митному режимі митного складу товарів, не може перевищувати 365 днів)

- суд також хибно погоджується з Одеською митницею, та не приймає до уваги те, що ч.3 ст. 125 МК України стосується виключно імпортера та власника вантажу, оскільки на нього покладається обов`язок декларування товару у відповідний митний режим;

- суд першої інстанції хибно розцінив ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" як власника товару, хоча товариство є лиш утримувачем митного складу, а от ТОВ "Просат" якраз і є власником товару. Це питання розглядалось вже Одеським окружним адміністративним судом в справі №420/24072/23, який в своєму рішенні встановив, що ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" не є власником товару "Приймально-передавальні базові станції".

- єдиним обов`язком ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" щодо вантажу, який перевищив строк в 1095 днів (визначений ч. 1 ст. 125 МК України (в попередній редакції)) від дня поміщення його у митний режим митний склад, визначений виключно ч.5 ст. 125 Митного кодексу України: " утримувач митного складу повинен протягом 30 днів після закінчення строку зберігання цих товарів у митному режимі митного складу передати їх на склад митного органу...", про що і було повідомлено відповідача неодноразово, починаючи з 2021 року, і який так і не виконав покладені державою на нього обов`язки з питань митної справи. Це також знайшло відображення в рішенні Одеським окружним адміністративним судом від 17 квітня 2024 року по справі №420/24072/23.

- застосування ч.3 ст. 125 МК України до ПрАТ "Іллічівськзовніштранс", як утримувача митного складу, є неправомірним. Вимога до утримувача митного складу міститься тільки в ч.5 ст.125 МК України, яку ПрАТ "Іллічівськзвоніштранс" дотримався в повному обсязі;

- судом першої інстанції проігнорований той факт, що спірний Наказ прийнято на підставі доповідної записки, яка була надана Одеською митницею тільки як додаток до відзиву на позовну заяву. До того часу Одеська митниця на адресу позивача її не надсилала;

- позивач не знав, яке саме порушення з боку ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" нібито допущене, і яке ним повинно бути усунене.

- судом першої інстанції не враховано, що вказаний наказ не відповідає вимогам законодавства;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до п. 5.1 Розділу V Наказу №835: "Дія Дозволу може бути зупинена митницею у випадках та у порядку, що встановлені ст. 412 МК України", однак що суд проігнорував той факт, що ст. 412 МК України було виключено, таким чином, законодавчих підстав зупинення дії дозволу не існує;

- на момент подання позовної заяви по даній справі була в процесі розгляду інша справа №420/4515/25, яка теж стосується товару "Приймально-передавальні базові станції". Як зазначалося вище, саме на нібито продовження зберігання вказаного товару на митному складі, не поміщення його у відповідний митний режим, вказувала Одеська митниця.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПрАТ "Іллічівськзовніштранс", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

Судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №420/24072/23 адміністративний позов ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" до Одеської митниці задоволено частково. Одеську митницю зобов`язано скасувати наказ Одеської митниці від 31 липня 2023 року №331 "Про скасування дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу" та повторно розглянути заяву про поміщення товару "Приймально-передавальні базові станції XW6408-18" в митний режим відмови на користь держави.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду Одеською митницею 03 червня 2024 року видано наказ №341 "Про скасування наказу", яким скасовано наказ Одеської митниці №331 "Про скасування дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу" та повторно розглянуто заяву позивача №0703-01 від 07 березня 2023 року про надання дозволу на поміщення товарів "Приймально-передавальні базові станції XW6408-18" у митний режим відмови на користь держави.

За результатом повторного розгляду, відповідно до ч.3 ст. 184 МК, Постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2012 року №427 "Про затвердження переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави" (далі Постанова №427), та Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України №657 від 31 травня 2012 року (далі - Наказ №657), 05 грудня 2024 року у надані дозволу на поміщення товарів "Приймально-передавальні базові станції XW6408-18" у митний режим відмови на користь держави відмовлено. Про прийняте рішення ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" повідомлено листом Одеської митниці від 05 грудня 2024 року №7.10-3/28-02-04/13/21383.

На виконання наказу Одеської митниці від 20 листопада 2024 року №737 "Про огляди територій і приміщень митних складів, складів тимчасового зберігання, центральних сортувальних станцій та місця міжнародного поштового обміну" 18 грудня 2024 року проведено огляд приміщення МС та прилеглої території до МС ПрАТ "Іллічівськзовніштранс", про що складено акт №54 про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи.

Під час проведення перевірки складського об`єкту, станом на дату здійснення огляду, комісією встановлені порушення вимог Порядку надання складським об`єктам статусу "митний склад" та позбавлення такого статусу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 липня 2012 року №835 (далі Порядок №835) (із змінами), а саме: - утримувачем митного складу не забезпечено зберігання відеоінформації з дати поновлення дії Дозволу №M/0048/V/03.

Також комісією було встановлено, що на митному складі продовжує знаходиться товар "Приймально-передавальні базові станції" (вага 149,14 т, фактурна вартість 320 506,19 грн), термін зберігання якого закінчився.

Відповідно до ст. 199 МК Одеська митниця листом від 08 січня 2024 року №7.10-2/17-01/13/389 проінформувала утримувача МС про намір прийняття несприятливого рішення щодо зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу №М/0048/V/03 (далі Дозвіл), наданого ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" на строк, визначений статтею 19-16 МК.

Листом від 17 січня 2024 року №6 (вх. Одеської митниці №1354/13/7.10-3) позивач інформує Одеську митницю про проведені ремонтні роботи з усунення розриву кабелю та заміни відеокамери.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 19-15 МК, розділу V Порядку №835, зареєстрованим, на підставі доповідної записки управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 18 лютого 2025 року №17-01/17-01/8272, Одеською митницею прийнято наказ №133 від 20 лютого 2025 року "Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу", яким визначено:

1. Зупинити на строк 30 днів, але не більше ніж до моменту виконання вимог, встановлених Кодексом та Порядком, дію дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу №М/0048/V/03, наданого ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" з 0 годин дня наступного за днем видання цього наказу.

2. Встановити, що протягом строку, вказаного у п.1 цього наказу, але не пізніше 22 березня 2025 року, утримувач складу повинен усунути порушення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 19-16 МК на підставі листа позивача наказом Одеської митниці від 24 березня 2025 року №212 "Про продовження строку зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" строк зупинення дії Дозволу №М/0048/V/03 продовжено до 21 квітня 2025 року.

Позивач вважав, що Наказ №133 від 20 лютого 2025 року "Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу" є протиправним та за його скасуванням звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно та відповідно до норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів реального усунення виявлених порушень зазначених в акті Одеської митниці від 18 грудня 2024 року №54 "Про проведення огляду територій і приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, спеціальних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де перебувають або можуть перебувати товари й транспортні засоби, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено законом на митні органи" та додатку до нього.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.3 ч.1 ст. 404 МК України до видів діяльності, контроль за провадженням яких здійснюється митними органами, належать, зокрема, відкриття та експлуатація митного складу.

На провадження видів діяльності, зазначених у ст. 404 цього Кодексу, надаються дозволи. Підприємства, які отримали такі дозволи, включаються до відповідних реєстрів, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до ст. 415 цього Кодексу. Таким підприємствам видаються витяги із зазначених реєстрів (ч. 1 ст. 405 МК України).

Дозволи на провадження видів діяльності, зазначених у пп.3-6 ст. 404 цього Кодексу, надаються митницями, в зонах діяльності яких розташовані відповідні території, приміщення, резервуари, холодильні чи морозильні камери, криті чи відкриті майданчики, які можуть використовуватися при провадженні цих видів діяльності, в порядку, визначеному цим Кодексом, з обов`язковим подальшим повідомленням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (ч.3 ст. 405 МК України).

Відповідно до ст. 407 МК України, форми, порядок подання та розгляді заяв, порядок надання, зупинення дії, анулювання дозволів на провадження видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, а також правила провадження зазначених видів діяльності та порядок контролю за їх провадженням затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Вимоги до територій, приміщень, резервуарів, холодильних чи морозильних камер, критих чи відкритих майданчиків, які можуть використовуватися при провадженні видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, встановлюються цим Кодексом та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 412 МК України врегульовані питання зупинення дії та анулювання дозволу.

Так, дозволи можуть бути анульовані або їх дія може зупинятися на строк до 30 днів органами, уповноваженими надавати ці дозволи (ч. 1 ст. 412 МК України).

За приписами ч.2 ст. 412 МК України дія дозволу зупиняється:

1) у разі невиконання підприємством вимог, встановлених цим Кодексом, актами Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, - в межах строку, встановленого частиною першою цієї статті, але не більше, ніж до моменту виконання цих вимог;

2) у разі закінчення строків дії договорів оренди територій, приміщень, резервуарів, холодильних чи морозильних камер, критих чи відкритих майданчиків, які використовуються при провадженні видів діяльності, зазначених у ст. 404 цього Кодексу, якщо такі договори укладалися;

3) за заявою підприємства, якому надано дозвіл.

За приписами ч.3 ст. 412 МК України дозвіл анулюється:

1) у разі неусунення підприємством обставин, зазначених у п. 1 або 2 ч.2 цієї статті, протягом 30 днів, наступних за днем зупинення дії дозволу;

2) у разі повторного протягом року виникнення підстав для зупинення дії дозволу, які призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

3) за заявою підприємства, якому надано дозвіл;

4) у разі припинення підприємства, якому надано дозвіл;

5) у разі встановлення факту надання особою під час отримання дозволу недостовірної інформації;

6) у разі анулювання іншого дозволу, наявність якого є необхідною відповідно до ст. 408 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 412 МК України, про зупинення дії або анулювання дозволу органами, зазначеними у ст. 406 цього Кодексу, видається наказ.

Завірена копія наказу про зупинення дії або анулювання дозволу видається заявникові або надсилається йому рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дати видання такого наказу.

Оскарження наказу про зупинення дії чи про анулювання дозволу здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 343 МК України, огляд територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи (крім житла громадян), може здійснюватися посадовими особами митного органу за письмовим рішенням керівника цього органу або особи, яка виконує його обов`язки, з метою:

1) перевірки законності ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України, дотримання порядку їх ввезення, а також правильності нарахування та повноти сплати митних платежів;

2) перевірки відповідності фактичної кількості ввезених товарів, транспортних засобів комерційного призначення відомостям, заявленим у митній декларації;

3) перевірки дотримання встановлених цим Кодексом та іншими законами України правил провадження діяльності, контроль за якою покладено на митні органи.

Огляд проводиться після пред`явлення особі, у володінні (користуванні) якої перебуває територія, особі, відповідальній за експлуатацію складу організації - отримувача гуманітарної допомоги, утримувачеві складу тимчасового зберігання, митного складу, магазину безмитної торгівлі, вільної митної зони або уповноваженій ним особі відповідного рішення та службового посвідчення посадової особи митного органу (ч. 2 ст. 343 МК України).

Огляд повинен здійснюватися не більш як протягом одного дня, якщо інше не встановлено законодавством (ч.3 ст. 343 МК України).

За результатами огляду складається акт, один примірник якого вручається відповідно особі, у володінні (користуванні) якої перебуває територія, особі, відповідальній за експлуатацію складу організації - отримувача гуманітарної допомоги, утримувачеві складу тимчасового зберігання, митного складу, магазину безмитної торгівлі або уповноваженій ним особі, керівникові чи заступнику керівника органу управління відповідної спеціальної (вільної) економічної зони. Форма такого акта затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ч. 4 ст. 343 МК України).

Порядок надання складським об`єктам статусу "митний склад" та позбавлення такого статусу, затверджений Порядком №835.

Розділ V Порядку №835 регулює питання зупинення дії Дозволу.

Відповідно до п.5.1 розділу V Порядку №835 дія Дозволу може бути зупинена митницею у випадках та у порядку, що встановлені статтею 412 Митного кодексу України.

Відповідно до п.5.2 розділу V Порядку №835 невиконання підприємством вимог, встановлених Митним кодексом України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, фіксується шляхом складання протоколу та/або акта, складання якого передбачено ст. 343 МК України.

Наказ митниці про зупинення дії Дозволу повинен містити:

1) причини та строк зупинення;

2) вимогу до утримувача МС (митного складу) щодо усунення недоліків із зазначенням відповідно до Митного кодексу України кінцевої дати усунення таких недоліків (крім випадку зупинення дії Дозволу за заявою утримувача МС);

3) попередження про подальше анулювання Дозволу у разі невиконання вимог, зазначених у цьому наказі (крім випадку зупинення дії Дозволу за заявою утримувача МС).

Завірена копія наказу про зупинення дії Дозволу видається або надсилається у порядку та строки, встановлені в ч.5 ст. 412 МК України.

Відповідно до п.5.5 розділу V Порядку №835, у разі виявлення утримувачем МС бажання відновити дію Дозволу (у разі зупинення дії Дозволу за заявою цього утримувача МС) або після усунення порушень та недоліків утримувач МС звертається із заявою до митниці з проханням провести огляд територій і приміщень МС. За результатами огляду оформлюється акт, складання якого передбачено ст. 343 МК України.

Відповідно до п.5.6. розділу V Порядку №835, у разі виявлення відповідності МС вимогам цього Порядку митниця наступного робочого дня після складання акта видає наказ про визнання таким, що втратив чинність, наказу про зупинення дії Дозволу. У Реєстрі МС робиться відмітка про скасування зупинення дії Дозволу і вказуються реквізити наказу митниці про визнання таким, що втратив чинність, наказу про зупинення дії Дозволу. Дата наказу митниці про визнання таким, що втратив чинність, наказу про зупинення дії Дозволу є кінцевою датою зупинення дії Дозволу.

Приймаючи наказ №133 "Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу" від 20 лютого 2025 року, не містить чітких та зрозумілих мотивів його прийняття.

Відповідачем зазначено, що дозвіл №М/0048/V/03 зупинено на підставі доповідної записки управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 18 лютого 2025 року №17-01/17-01/8272, яка містить записка містить чіткий перелік допущених позивачем порушень, про які зазначалося вище, зокрема:

- утримувачем митного складу не забезпечено зберігання відеоінформації з дати поновлення дії Дозволу №M/0048/V/03;

- на митному складі продовжує знаходиться товар "Приймально-передавальні базові станції" (вага 149,14 т, фактурна вартість 320 506,19 грн), термін зберігання якого закінчився.

Отже підставою для зупинення дії дозволу є невиконання апелянтом вимог, встановлених цим МК України, актами Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Також в наказі оскаржуваному зазначений строк зупинення 30 днів, але не більше ніж до моменту усунення причин, за яких відбулось зупинення дії дозволу.

Враховуючи встановлені апеляційним судом фактичні обставини справи, апеляційний суд зазначає про не повне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та зазначає наступне.

Судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано доказів реального усунення виявлених порушень щодо відеоспостереження, однак, ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" виправило зазначене порушення та цього не заперечує відповідач та у відзиві на позовну заяву Одеська митниця як підставу зупинення дії Дозволу №M/0048/V/03 на відкриття та експлуатацію митного складу вказує тільки недотриманням вимог ч.3 ст. 125 МК України,

Крім того, у доповідній записці управління забезпечення митного контролю та оформлення Одеської митниці від 18 лютого 2025 року №17-01/17-01/8272 підтверджується, що відповідачем отримано лист від позивача, яким інформовано про проведені ремонтні роботи з усунення розриву кабелю та заміни відеокамери.

Відтак, єдина причина скасування дозволу, яку вказує Одеська митниця, - знаходження товару на митному складі з порушенням вимог ч. 3 ст. 125 Митного кодексу України (Строк зберігання в митному режимі митного складу товарів, не може перевищувати 365 днів), з чим суд першої інстанції помилково погоджується та не приймає до уваги те, що ч.3 ст. 125 МК України стосується виключно імпортера та власника вантажу, оскільки на нього покладається обов`язок декларування товару у відповідний митний режим.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції хибно розцінив ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" як власника товару, хоча позивач є лиш утримувачем митного складу, а от ТОВ "Просат" якраз і є власником товару. Це питання розглядалось вже Одеським окружним адміністративним судом в справі №420/24072/23 та №420/4515/25 який в своєму рішенні встановив, що ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" не є власником товару "Приймально-передавальні базові станції".

Варто зазначити, що єдиним обов`язком апелянта щодо вантажу, який перевищив строк в 1 095 днів, що закріплений в ч.1 ст. 125 МК України, від дня поміщення його у митний режим митний склад, визначений виключно ч.5 ст. 125 Митного кодексу України, де зазначено, що утримувач митного складу повинен протягом 30 днів після закінчення строку зберігання цих товарів у митному режимі митного складу передати їх на склад митного органу, про що і було повідомлено відповідача неодноразово, починаючи з 2021 року.

Тому, застосування митним органом до позивача ч.3 ст. 125 МК України, як утримувача митного складу, є неправомірним.

Вимога до утримувача митного складу міститься тільки в ч.5 ст.125 МК України, яку апелянтом виконано в повному обсязі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спірний наказ прийнято на підставі доповідної записки, яка була надана Одеською митницею тільки як додаток до відзиву на позовну заяву, до того часу Одеська митниця на адресу позивача її не надсилала, а позивач не знав, яке саме порушення з його боку нібито допущене, і яке ним повинно бути усунене.

Судом першої інстанції не враховано, що вказаний наказ не відповідає вимогам законодавства та не прийнято до уваги, що відповідно до п. 5.1 Розділу V Наказу №835 зазначено, що Дія Дозволу може бути зупинена митницею у випадках та у порядку, що встановлені ст. 412 МК України, однак що суд проігнорував той факт, що ст. 412 МК України було виключено.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, чіткість вимог акта (зазначення чітких та конкретних дій, які має вчинити особа), адже саме від цього залежить можливість особи усунути конкретні недоліки (порушення) саме у той спосіб, який вимагає закон.

Апеляційний суд зазначає, що у випадку неконкретизації обставин, за яких митний орган вважає, що виявив порушення, як у акті огляду, так і в наказі про зупинення дії дозволу, апелянт фактично перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості звернутись до митного органу із проханням провести огляд території приміщень МС на предмет усунення недоліків, як то передбачено п.5.5 розділу V Порядку №835.

Враховуючи факт порушення прав позивача, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним і скасувати Наказу Одеської митниці №133 від 20 лютого 2025 року "Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу".

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ПрАТ "Іллічівськзовніштранс" та відповідно їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, сплату апелянту судового збору у загальній сумі 6 056 грн (судовий збір в сумі 2 422,40 грн, сплачений за подання адміністративного позову (а.с.5), судовий збір в сумі 3 633,60 грн (а.с. 94), сплачений за подання апеляційної скарги).

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс" задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс".

Визнати протиправним і скасувати Наказу Одеської митниці №133 від 20 лютого 2025 року "Про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу".

Стягнути з Одеської митниці (, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства "Іллічівськзовніштранс" (вул. Промислова, 7, 68000 м. Чорноморськ, Одеської обл. ) судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 3 633,60 грн. за подання апеляційної скарги та 2 422,40 грн. за подання позовної заяви, а всього 6 056 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.