Справа № 160/27616/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Турлакової Н.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни, в якому позивач просить суд:
- визнати бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Гатинюк Тетяни Юріївни протиправною;
- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Гатинюк Тетяни Юріївни про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.08.2025 року по виконавчому провадженню №74224367;
- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Гатинюк Тетяни Юріївни відновити виконавче провадження №74224367 від 21.02.2024 відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" по виконавчому документу ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі №804/1706/15.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням особливостей ст.287 КАС України на 27.10.2025.
Згідно з ч. 4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 року у справі №804/1706/15, клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у справі №804/1706/15задоволено, а саме постановлено:
стягувачами за цим виконавчим документом є:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Ухвала суду є виконавчим документом.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. на підставі ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 року у справі №804/1706/15, 21.02.2024 року відкрито виконавче провадження ВП №74224367 про "стягнути з голови комісії з реорганізації ДФС України - Тітарчука Михайла Івановича на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) половину штрафу у розмірі 26840 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень)".

Боржник - Голова комісії з реорганізації державної фіскальної служби України - Тітарчук Михайло Іванович.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. 28.08.2025 у ВП №74224367 повернуто виконавчий документ стягувачу.

Так, в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.08.2025 ВП №74224367 зазначено наступне:

"21.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня з метою виконання ухвали суду, керуючись вимогами статей 68, 69, 70 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копію постанови направлено на адресу Державної фіскальної служби України для виконання.

Однак, всупереч вимогам статей 68, 69, 70 Закону, кошти, які підлягають відрахуванню із заробітної плати боржника - посадової особи державного органу на рахунок Відділу не надійшли.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

З огляду на те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ліквідатором ДФСУ є заступник Голови Державної податкової служби України - Тітарчук Михайло Іванович, державним виконавцем 24.01.2025 на адресу Державної податкової служби України направлено вимогу, якою зобов`язано надати інформацію: Чи працює на посаді ліквідатора ДФСУ є або будь-якій іншій посаді в органі Державної податкової (фіскальної) служби - ОСОБА_2 та іншу інформацію, яка має сприяти виконанню ухвали Суду.

Листом від 05.02.2025 № 1589/5/99-00-11-01-03-05, Державною податковою службою України повідомлено, що ОСОБА_2 звільнений з посади заступника Голови Державної податкової служби України (розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.08.2024 № 786-р).

На момент надання відповіді рішення Кабінету Міністрів України про затвердження нового голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби до ДПС не надходило.

За результатами опрацювання зазначеного вище листа Державної податкової служби України, державним виконавцем до Міністерства фінансів України направлено запит щодо наданні інформації стосовно призначеної особи Головою комісії з реорганізації ДФСУ.

Листом від 04.11.2024 № 16140-03-5/31688, Міністерством фінансів України повідомлено, що з метою завершення заходів з реорганізації ДФСУ, постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2023 №578 "Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2019 №395" заступника Голови Державної податкової служби України Тітарчука Михайла Івановича було затверджено головою комісії з реорганізації ДФС.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади заступника Голови Державної податкової служби України (розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.08.2024 № 786-р) він не може надалі виконувати обов`язки голови комісії з реорганізації ДФС. Наразі вирішується питання щодо затвердження нового голови комісії з реорганізації ДФС.

Листом від 02.01.2025 № 16140-02-5/129 Міністерством фінансів України повідомлено, що згідно зі статтею 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та пунктом 10 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (далі - Положення про ДФС) керівником ДФС є Голова, який очолює зазначений центральний орган виконавчої влади та призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України. Повноваження Голови ДФС визначені пунктом 11 Положення про ДФС.

Зазначено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши ДФС шляхом поділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2021 № 761 внесено зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 № 85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів», якими ДФС було виключено з переліку органів виконавчої влади, для яких затверджено граничну чисельність працівників.

У зв`язку з цим, Голова та співробітники ДФС станом на 31.12.2021 були звільнені, а ДФС припинила виконання функцій, які на неї покладалися як на центральних орган виконавчої влади. Враховуючи повне скорочення чисельності працівників ДФС, з моменту звільнення ОСОБА_3 з посади Голови ДФС (розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.08.2021 № 976) Урядом України рішення про призначення Голови (керівника) ДФС не приймалося.

3 метою завершення заходів з реорганізації ДФС Кабінетом Міністрів України * затверджувалися лише голови комісій з реорганізації ДФС, вичерпний перелік повноважень яких визначений пунктами 16 - 19 та 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

В ході виконавчого провадження, встановлено, що Тітарчук Михайло Іванович не займає посаду Головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України.

Отже, провести виконавчі дії направлені на стягнення штрафу на користь Федченка Юрія Миколайовича з посадової особи - Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича не виявляється можливим.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №804/1706/15, заяву державного виконавця відділу про заміну сторони виконавчого провадження - боржника з посадової особи - Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича на фізичну особу - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні залишено без задоволення. При винесені даної ухвали суд зауважив, що фізична особа ОСОБА_2 не може бути правонаступником Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2025 № 300, Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 р. №^395 і від 28 жовтня 2021 року № 1127, внесено до постанов Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 року № 395 Питання Державної податкової служби (Офіційний вісник України,2019 р., № 41, ст. 1444; 2023 р., № 59, ст. 3298) і від 28 жовтня 2021 р. № 1127 Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби (Офіційний вісник України, 2021 р., № 87, ст. 5583; 2022 р., № 8, ст. 429) зміни: на часткову зміну пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 р. № 395 Питання Державної податкової служби затверджено головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби начальника управління Державного майна та ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення Державної податкової служби Шашенкова Ярослава Олеговича, увільнивши від виконання цих обов`язків ОСОБА_2 .

Перелік повноважень голови комісії з реорганізації ДФС, визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі № 804/1706/15, заяву державного виконавця відділу про заміну сторони виконавчого, провадження з посадової особи Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича на посадову особу - Голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби - начальника управління державного майна та ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення Державної податкової служби Шашенкова Ярослава Олеговича у виконавчому провадженні залишено без задоволення.

На переконання суду, голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби - начальник управління державного майна та ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення Державної податкової служби Шашенков Ярослав Олегович не може бути правонаступником Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича, адже в цьому випадку неможливий перехід прав та обов`язків від однієї фізичної особи до іншої.

Більше того, суд зауважив, що приписами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановления ухвал про накладення штрафу) передбачалося, що штраф накладається саме на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, а тому безпідставно стверджувати про можливість заміни Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича іншою фізичною особою - головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби Шашенковим Я.О.

З огляду на викладені обставини, виконати рішення суду та провести примусове стягнення штрафу на користь стягувана не виявляється можливим, оскільки ОСОБА_2 не є посадовою особою та взагалі працівником Державної фіскальної служби України."

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. 21.02.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74224367 на підставі ухвали

Згідно статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. винесено постанову від 28.08.2025 року ВП № 74224367 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Вищевказана оскаржувана постанова прийнята на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Боржником у даному виконавчому провадженні є - Голова комісії з реорганізації державної фіскальної служби України - Тітарчук Михайло Іванович.

Перед тим, як прийняти постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, державний виконавець повинен вжити заходів щодо розшуку такого майна і за умови, що такі не дадуть бажаного результату, можна констатувати відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення як підстави для повернення виконавчого документа відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Судом встановлено, що листом від 05.02.2025 № 1589/5/99-00-11-01-03-05, Державною податковою службою України повідомлено, що ОСОБА_2 звільнений з посади заступника Голови Державної податкової служби України (розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.08.2024 № 786-р).

Листом від 04.11.2024 № 16140-03-5/31688, Міністерством фінансів України повідомлено, що з метою завершення заходів з реорганізації ДФСУ, постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2023 №578 "Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2019 №395" заступника Голови Державної податкової служби України Тітарчука Михайла Івановича було затверджено головою комісії з реорганізації ДФС.

Отже, в ході виконавчого провадження, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. встановлено, що Тітарчук Михайло Іванович не займає посаду Головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України.

Отже, провести виконавчі дії направлені на стягнення штрафу на користь Федченка Юрія Миколайовича з посадової особи - Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича не виявилось можливим.

Також судом встановлено, що не заперечується сторонами, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №804/1706/15, заяву державного виконавця відділу про заміну сторони виконавчого провадження - боржника з посадової особи - Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича на фізичну особу - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні залишено без задоволення.

При винесені даної ухвали суд зауважив, що фізична особа ОСОБА_2 не може бути правонаступником Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі № 804/1706/15, заяву державного виконавця відділу про заміну сторони виконавчого, провадження з посадової особи Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича на посадову особу - Голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби - начальника управління державного майна та ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення Державної податкової служби Шашенкова Ярослава Олеговича у виконавчому провадженні залишено без задоволення.

Судом зазначено, що голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби - начальник управління державного майна та ресурсного забезпечення Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення Державної податкової служби Шашенков Ярослав Олегович не може бути правонаступником Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України - Тітарчука Михайла Івановича, адже в цьому випадку неможливий перехід прав та обов`язків від однієї фізичної особи до іншої.

Зазначені ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2025, від 09.06.2025 у справі № 804/1706/15 набрали законної сили та не були оскаржені в порядку апеляційного провадження.

Всі питання, які виникають в порядку виконання судового рішення, вирішуються в межах справи де відповідне рішення ухвалено.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, відповідачем вжиті всі можливі заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі № 804/1706/15 в межах ВП №74224367, а прийняття оскаржуваної постанови зумовлене неможливістю її виконання з огляду на те, що боржник - Голова комісії з реорганізації державної фіскальної служби України - Тітарчук Михайло Іванович, вже не перебуває на зазначеній посаді.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята з урахуванням всіх обставин та згідно норм чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи, що в задоволенні позову належить відмовити підстави розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни () про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя Н.В. Турлакова