Справа № 160/28836/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
06 жовтня 2025 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), якi полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , правил військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) повідомити у встановленому законодавством порядку відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП України (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію).
24.10.2025 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпеченя позову шляхом:
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за його позовом.
В обґрунтування заяви позивач зазначив те, що вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про те, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку, а також протиправними дії щодо направлення до органів національної поліції України, звернення щодо порушення громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - позивач до відповідальності не питягався, щодо нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, постанова не виносилась, жодних повідолень, викликів, листів, тощо, від відповідача позивачу не надходило, що виключає "оголошення у розшук" позивача.
ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення у сфері військового обліку, протокол щодо нього не складався, на розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не викликався.
На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вкрай негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та доданні до неї матеріали, суд робить висновок, що у задоволені цієї заяви слід відмовити виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
Положеннями ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Суд зазначає, що правомірність та оцінка оскаржуваних дій відповідачів щодо внесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
Крім того, із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач фактично просить зупинити мобілізаційні дії щодо позивача попри те, що дії, пов`язані з призовом на військову службу.
Суд звертає увагу, що відповідно до п.5 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Суд нагадує, що вжиття заходів забезпечення направлено на виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення у спосіб, про який просить позивач, з огляду на заявлені позовні вимоги не відповідає цілям, зазначеним в п.1 ч. 2 ст. 150 КАС України.
Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
На момент розгляду заяви позивача у суду відсутні правові підстави для встановлення очевидних ознак протиправних дій відповідача.
Суд звертає увагу, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.
Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви та докази, з яких можливо встановити, що захист прав, свобод та інтересів заявника буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Крім того, забезпечення позову має бути пропорційним та обґрунтованим, тобто воно не повинно бути надмірним та має відповідати суті спору. Суд повинен враховувати інтереси всіх сторін, що беруть участь у справі, та не допускати необґрунтованого втручання у їхню діяльність, у даному випадку діяльність правоохоронних органів.
Слід зазначити, що ризики мобілізації та звернення до віділення поліції про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не є тотожним призову до лав Збройних Сил України.
Відтак на момент звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову не підтверджено існування тих ризиків, якими позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.
Позивач не надав докази, які б доводили те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 150 154, 156, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Копію ухвали направити сторонам.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук