Справа № 160/29783/25
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему через підсистему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просять:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо безпідставного внесення інформації про запис порушення правил військового обліку стосовно громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг», «Резерв+»), а також до інформаційних ресурсів Національної поліції та єдиної інформаційної системи МВС;
- зобов`язати вчинити дії, а саме виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг», «Резерв+») інформацію про запис щодо порушення правил військового обліку стосовно громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також автоматизоване звернення системи ЄДРПВР для затримання та доставлення порушника до ІНФОРМАЦІЯ_1 з інформаційних ресурсів Національної поліції та єдиної інформаційної системи МВС.
Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до моменту подання позову до суду не ухилявся від військового обліку, має чинні документи: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 11.03.2019 року, де вказано, що позивач придатний до військової служби за станом здоров`я 11.03.2019 року, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби гр.II, ст. 61в/31а наказом МОЗ № 402-2а; призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 зарахований у запас 18.12.2002 року. Підлягає повторному медичному пересвідченню березень 2024 року. Також в п. 13 даного тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, маються відмітки про військовий облік: взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 11.03.2019 року; знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 11.03.2019; взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 20.03.2019 року. Згідно копії електронного військово облікового документу «Резерв +» сформованого 14.09.2025 року вбачається, що заявник є військовозобов`язаним та перебуває на обліку і що ним вчасно уточнено дані (дата уточнення даних 06.08.2025 року). З витягу із мобільного застосунку «Резерв+» в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться відомості про порушення заявником правил військового обліку, а саме причина розшуку «не прибули за повісткою до ТЦК та СП», дата початку розшуку 05.09.2025 року. оскільки заявник не отримував повісток у встановлений законодавством спосіб та належним чином не був оповіщений, тому вважає, що про порушення правил військового обліку за обставинами у вигляді не отримання повістки є протиправними, які підлягають скасуванню. За доводами позивача, у випадку визнання незаконності дій відповідача, призов позивача на військову службу та подальше його переміщення до військових частин, в тому числі в зону бойових дій, значно ускладнить виконання рішення суду в даній справі, тому є підстави для застосування заходів забезпечення позову.
Дослідивши вказану заяву, суд зазначає таке.
Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, з викладених норм слідує, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності обставин визначених ч.2 ст.150 КАС України, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.
Зокрема, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що фактично зміст вимог у заяві про забезпечення позову зводиться до того, що відповідач може здійснити процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відносно позивача, у зв`язку з чим можлива мобілізація позивача та переміщення його до військової частини в зону бойових дій порушить права позивача та ускладнить виконання рішення суду в даній справі.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.
Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
Разом з тим, заява позивача обґрунтована лише припущеннями щодо можливих дій з боку відповідача чи інших уповноважених органів, їх посадових осіб.
У той час, слід звернути увагу на те, що заявником до заяви про забезпечення позову не додано жодних належних доказів, наявність якого свідчили про вчинення відповідачем, на час звернення до суду з цим позовом, дій щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації (вручення позивачу повістки з відповідною метою виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тощо) та, відповідно, вказували б на необхідність вирішення судом питання про вжиття заходів забезпечення позову.
Суд зазначає, що мобілізація здійснюється на підставі певних фактичних обставин, визначених законодавством, які не є предметом розгляду по даній справі, а не на підставі інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг", про який зазначає позивач.
Враховуючи викладене та наявні докази долучені заявником до заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність обставин, які відповідно до ст.150 КАС України є підставою для забезпечення позову.
Суд вважає, що позивач не навів належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.
Крім того, відсутні об`єктивні обставини та підстави для обґрунтованого припущення, що права (інтереси) позивача в подальшому можуть бути погіршені, порушені певними діями відповідача і для їх відновлення доведеться докласти значних зусиль та витрат. Для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.
При цьому, слід відмітити, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Вказана позиція викладена у постанові від 28.03.2018 Великої Палати Верховного Суду у справі № 800/521/17.
Враховуючи викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням питання реальності істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Заяву позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тулянцева