Справа № 520/11507/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р.Справа № 520/11507/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2025, (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі № 520/11507/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно дням участі у відповідних діях та заходах за періоди з 11.01.2023 по 18.08.2023 та з 03.09.2023 по 15.10.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 винести накази про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно дням участі у відповідних діях та заходах за періоди з 11.01.2023 по 18.08.2023 та з 03.09.2023 по 15.10.2023;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць за період з 11.01.2023 по 01.07.2023 пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць за період з 11.01.2023 по 01.07.2023 пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць за періоди з 01.07.2023 по 18.08.2023 включно та з 03.09.2023 по 15.10.2023 включно пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць за періоди з 01.07.2023 по 18.08.2023 включно та з 03.09.2023 по 15.10.2023 включно пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили 28.03.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно дням участі у відповідних діях та заходах за періоди з 11.01.2023 по 18.08.2023 та з 03.09.2023 по 15.10.2023.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць за період з 11.01.2023 по 01.07.2023 пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень у розрахунку на місяць за періоди з 01.07.2023 по 18.08.2023 включно та з 03.09.2023 по 15.10.2023 включно пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень за відповідні періоди, з врахуванням висновків суду.

Відмовлено в задоволенні інших вимог.

На підставі виконавчого листа № 520/11507/24, виданого Харківським окружним адміністративним судом, Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 78236942 (т. 2 а.с. 23).

На виконання судового рішення, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) листом від 10.06.2025 повідомив позивача, що за спірний період проходження військової служби він отримував належне грошове забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства України (т. 2 а.с. 55-60).

26.06.2025 ОСОБА_1 подав суду першої інстанції заяву в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі № 520/11507/24 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 520/11507/24, а саме неврахування судових висновків, які викладені у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі № 520/11507/24 та в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 520/11507/24, щодо належності водія гаража ОСОБА_1 до медичного персоналу та наявності у нього права на грошову винагороду у збільшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 грн у розрахунку на місяць за відповідні періоди;

- постановити окрему ухвалу і направити її:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню норм ст. ст. 8, 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України, при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі № 520/11507/24 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 520/11507/24,

Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у місті Полтаві для вжиття заходів щодо встановлення наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, в діянні посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 яке полягає в умисному невиконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі № 520/11507/24 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 520/11507/24 та притягнення винних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до відповідальності.

В обґрунтування заяви зазначив, що на виконання судового рішення, Військова частина НОМЕР_1 розгляну рапорт позивача, за наслідками якого відмовила у нарахуванні та виплаті грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 грн у розрахунку на місяць.

Вважав, що відповідачем належним чином не виконано судове рішення, оскільки під час повторного розгляду рапорту не враховано висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо його права на отримання збільшеної додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за спірний період.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та постановити нову, якою заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно надано оцінку доводам заявника щодо підстав неналежного виконання судового рішення, не враховано, що судовим рішенням зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за відповідні періоди з врахуванням висновків суду.

Вказує, що суд першої інстанції обмежився твердженням про відсутність у відповідача жодних зобов`язань на проведення виплат, проте не дослідив підстави, за яких позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті спірної додаткової винагороди, у зв`язку з чим залишив поза увагою, що останні є аналогічними тим, що визнані судами першої та апеляційної інстанції незаконними.

Таким чином, на думку апелянта, судове рішення у справі № 520/11507/24 виконано відповідачем без врахування висновків, викладених у мотивувальних частинах як рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 так і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2025, що не свідчить про належне його виконання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем повторно розглянуто рапорт ОСОБА_1 , а отже виконано рішення суду від 10.10.2024. В свою чергу, незгода позивача з результатами розгляду його рапорту є підставою для звернення до суду з новим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124, ч. 3 ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємним складовим елементом права кожного на судовий захист; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом; держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012, перше речення абз. 2 п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012, перше речення абз. 8 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019, мотивувальна частина рішення №10-р/2020 у справі №1-14/2020(230/20) від 28 серпня 2020 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими заявником.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 у справі № 520/11507/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 гривень за відповідні періоди, з врахуванням висновків суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 в спірні періоди перебував у складі медичного формування на посаді водія та брав участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань із всебічного (медичного) забезпечення та здійснення заходів медичної евакуації, як наслідок, останній відноситься до медичного персоналу та має право на отримання грошової винагороди в розмірі 100 000,00 грн.

На виконання судового рішення, відповідач листом від 10.06.2025 повідомив позивача, що нею розглянуто заяву ОСОБА_1 , опрацьовано в повному обсязі з урахуванням висновків суду. За результатами розгляду встановлено, що відповідно до Витягів із журналу бойових дій угрупування сил і засобів Медичних сил ЗС України № 4680 від 23.03.2022 сержанта ОСОБА_1 водія гаражу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) відряджено з метою виконання бойового (спеціального) завдання та здійснення заходів із всебічного (медичного) забезпечення. За періоди з 11.01.2023 до 18.08.2023 та з 15.10.2023 ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн пропорційно дням участі у відповідних діях та заходах, на підставі постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Під час аналізу фактичних обставин, керуючись вимогами розділу XXXIV Порядку № 260, роз`ясненням Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 423/1932 від 11.04.2023, зазначено, що за спірний період проходження військової служби він отримував належне грошове забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши лист від 10.06.2025, колегія суддів зазначає, що ним фактично визначено право позивача на отримання додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 грн пропорційно дням участі у відповідних діях та заходах, на підставі постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Водночас, заява позивача стосувалась нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн (т. 1 а.с. 22-25).

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції зазначив, що єдиним обов`язком, покладеним судом на відповідача, є здійснення повторного розгляду рапорту з урахуванням висновків суду, а не здійснення виплат.

Враховуючи, що відповідачем повторно розглянуто рапорт позивача та надано відповідь за наслідками його розгляду, отже, судове рішення від 10.10.2024 у справі № 520/11507/24 виконано ним в межах повноважень та у визначеному законом порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав жодної оцінки листу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 10.06.2025, складеному за результатами повторного розгляду рапорту позивача, не дослідив чи вирішено наведеним листом питання наявності у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» саме в розмірі 100 000,00 грн.

Крім того, суд першої інстанції не дослідив і питання відповідності прийнятого відповідачем рішення за наслідками розгляду рапорту ОСОБА_1 висновкам судів першої та апеляційної інстанції, викладеним у мотивувальних частинах рішення та постанови відповідно.

Зазначене питання є також ключовим для правильного вирішення заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, оскільки зобов`язальною частиною судового рішення, що виконується Військово-медичним клінічним центром Північного регіону чітко передбачено обов`язок суб`єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Таким чином, висновок суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заяви з підстав належного виконання відповідачем судового рішення є передчасним, зробленим без повного та всебічного з`ясування обставин у справі в їх сукупності та перевірки їх доказами.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч.1 ст.383 КАС України заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду вирішується судом першої інстанції. Як наслідок, апеляційна скарга в частині прийняття судового рішення про задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України задоволенню не підлягає.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 243, 310, 312, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 по справі № 520/11507/24 скасувати.

Адміністративну справу № 520/11507/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України від 26.06.2025.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 27.10.2025 року