Справа № 682/2461/25
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/2461/25
Провадження № 2-а/682/39/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мотонок Т. Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

представника позивача Маринюка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута справу № 682/2461/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Маринюк Сергій Олександрович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Маринюк С.О., до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданого позову вказано, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1491 від 03 липня 2025 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З постанови вбачається, що позивач не прибув на 09 год. 00 хв. 13.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На переконання позивача, оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, відсутні докази обставин вчинення адміністративного правопорушення, викладені у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, не враховано обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Так, на думку позивача та його представника, жодним нормативним актом, у тому числі і зазначеними у оскаржуваній постанові, не передбачено обов`язку громадянина України після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб ТЦК та СП з`являтися для уточнення та актуалізації персональних даних, а тим більше для проходження з власної ініціативи ВЛК чи «вирішення питання призову на військову службу по мобілізації». Позивач є інвалідом з дитинства, основний діагноз легка розумова відсталість, з емоційно-вольовою нестійкістю та судомними нападами в анамнезі, ця інформація повинна бути в розпорядженні відповідача, так як усі документи надавалися відповідачу. Крім того, позивач будь-яких повісток не отримував, повідомлення про вручення листа з повісткою ТЦК не підписував, тобто докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП відсутні, отже у його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин представник позивача, адвокат Маринюк С.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду та просив: скасувати постанову № 1491 від 03.07.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 18.09.2025 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 09.10.2025. Також позивачу ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження постанови № 1491 від 03.07.2025. Окрім того, від ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувано матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1

24.09.2025 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали адміністративної справи відносно позивача ОСОБА_1 , а також відзив на позовну заяву. Так, згідно відзиву, ІНФОРМАЦІЯ_3 не визнає даної позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою з наступних причин. Так, 29.10.2024 року сформована та відправлена за задекларованою адресою: АДРЕСА_1 , повістка № 859592, щодо необхідності прибуття 13.11.2024 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. Вказана повістка направлялась засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта». Повістка повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

24.05.2025 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня, 24.05.2025 року в присутності ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення, вчинене Позивачем. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ХІ, ч.2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме протягом шістдесяти днів з дня набрання чинності законом України № 3633-ХІ від 11.04.2024 року (тобто у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 року включно) не уточнив свої військо-облікові дані.

Одночасно, під час складання Протоколу, Позивач не надавав пояснення, щодо причин не уточнення військово-облікових даних. Також, Позивачу було роз`яснено положення чинного законодавства щодо його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повідомлено, що розгляд про адміністративне правопорушення буде розглядатись о 10 год. 00 хв. 03 липня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . На вказаний час та дату, Позивач не з`явився. Розгляд справи відбувся 03 липня 2025 року. Також, досить спірне твердження, що є непідтвердженим, що Позивач «не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду…». Позивач, своїм підписом в протоколі № 245 від 24.05.2025 підтвердив факт доведення до його відома інформації про час і місце розгляду матеріалів про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Тому, представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити.

09.10.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.

21.10.2025 в судовому засіданні представник позивача, адвокат Маринюк С.О., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 1491 від 03.07.2025 в справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , без поважних на то причин, 13.11.2024 (день вчинення правопорушення) не прибув на 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних за пересланою засобами поштового зв`язку «Укрпошта» повісткою № 859592 від 29.10.2024. В зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 по повістці, першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено електронне звернення E512218 від 03.12.2024 (день виявлення правопорушення), яке передбачене п. 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року, за №1487, до органів національної поліції України про розшук та доставлення ОСОБА_1 як особи, що вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Пізніше, 24.05.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений працівниками національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 245 від 24.05.2025 року було встановлено, що ОСОБА_1 без поважних на то причин протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-IX від 11.04.2024 року (тобто у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно) не уточнив свої військово-облікові дані у відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-IX, а саме: адресу проживання, сімейний стан, номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти (за наявності електронної пошти) місце роботи та навчання, в тому числі інформацію про актуальний стан свого здоров`я та інші персональні дані наявність права на відстрочку у зв`язку з інвалідністю: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Починаючи з 24.02.2022 року (з моменту оголошення мобілізації в Україні) по 24.05.2025 року (день доставлення ІНФОРМАЦІЯ_2 ) особисто не уточнив свої військово-облікові дані, а саме: адресу проживання, сімейний стан, номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти (за наявності електронної пошти) місце роботи та навчання, в тому числі інформацію про актуальний стан свого здоров`я та інші персональні дані, а саме наявність права на відстрочку у зв`язку із інвалідністю. Своїми неправомірними діями, які виразились в не оновлені облікових даних в особливий період, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушив вимоги частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України», абзацу третього частини десятої статті 1 та частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючою ознакою якого є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (а.с. 22).

Так, повістка № 859592 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024 о 09 год. 00 хв. була надіслана на адресу позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак відомості про отримання ОСОБА_1 поштового відправлення в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Отже, за правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт відсутності у особи на момент здійснення перевірки військово-облікового документу та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

Згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність встановлено за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Разом з цим, в разі невиконання обов`язку громадян щодо прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах відповідальність настає відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою. При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Отже, відповідно до пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024.

Відповідно до п. 41 Порядку, проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Разом з цим, суд зазначає, що Постановою КМУ №1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15.03.2009, передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В матеріалах справи відсутні дані про інформування позивача як адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або залишення працівником пошти повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

В силу пункту 6.12.3 Регламенту рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис у аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно із пунктом 6.12.4. Регламенту, у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК», проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Відповідно до пункту 6.16 Регламенту, інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутня копія повідомлення ф. 22, із проставленням позначки «Повістка ТЦК», відмітки про причину невручення, та зазначенням на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом ІІІ групи з дитинства, про що свідчить копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААГ № 919203. Згідно медичних документів, позивачу ОСОБА_1 встановлено основний діагноз легка розумова відсталість, з емоційно-вольовою нестійкістю та судомними нападами в анамнезі (а.с. 41, 11, 12, 16-18).

Місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Однак, як зазначено вище, в справі відсутні докази того, що позивачем отримувалась повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024 за зареєстрованим місцем проживання.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувану постанову позивач отримав 16.09.2025 у Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області (а.с. 19).

Також в матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення спроб вручення повістки позивачу шляхом телефонного дзвінку на його мобільний номер або шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляється позначка «Повістка ТЦК».

А тому, наявні підстави вважати, що позивач не був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Отже, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.11.2024, у зв`язку з чим мав би виконати відповідний обов`язок, закріплений мобілізаційним законодавством.

Таким чином, з наявних матеріалів справи підтверджується, що постанова № 1491 від 03.07.2025 винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду). Отже, відповідачем не спростовано протиправність свого рішення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок відповідача здійснення фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський був проігнорований відповідачем. Натомість позивачем на вимогу уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивачем був пред`явлений військово-обліковий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, за таких обставин, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, разом із цим, позивач ОСОБА_1 не бажає стягувати судовий збір на свою користь із відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Постанову № 1491 по справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено: 27.10.2025.

Суддя Мотонок Т. Я.