Справа № 140/2546/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/2546/25 пров. № А/857/27568/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №140/2546/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, (головуючий суддя першої інстанції Смокович В.І., час ухвалення не вказано, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту 28 травня 2025 року),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач), від імені якої діє адвокат Фурман Юлія Віталіївна, звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27.01.2025 № 21 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період роботи згідно з трудовою книжкою з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 та призначити з 17.04.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказує, що 28.02.2024 позивачу виповнилося 55 років та відповідно до записів трудової книжки має 33 роки 10 місяців 22 дні страхового стажу, з яких більше 13-ти років пільгового стажу (займана посада - водій тролейбуса).

Отже, позивач дотримав усіх вимог пункту 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі №140/8987/24, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025, зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 та повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням відповідача від 27.01.2025 № 21 повторно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на те, що усі періоди роботи зараховані до страхового стажу, однак, відсутній необхідний пільговий страховий стаж - 12 років 06 місяців.

Уважаючи таке рішення Головного управління ПФУ в Одеській області протиправним, просить адміністративний позов задовольнити

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 січня 2025 року №21 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 квітня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи з 30 листопада 1993 року по 01 липня 1994 року, з 05 квітня 2002 року по 27 січня 2004 року, з 30 квітня 2004 року по 10 липня 2005 року, з 30 серпня 2005 року по 28 серпня 2006 року, з 30 серпня 2006 року по 11 січня 2007 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що таке є незаконним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

Вказує, що після перевірки наданих позивачем документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області встановило, що страховий стаж становить - 33 роки 10 місяців 22 дня та пільговий стаж становить - 08 років 07 місяців 23 дня.

За доданими документами до страхового не зараховано роботи на території російської федерації з 30.11.1193 по 01.07.1994, 3 05.04.2002 по 27.01.2004, 3 30.04.2004 по 10.07.2005, 3 30.08.2005 по 28.08.2006 та з 30.08.2006 по 11.01.2007, оскільки російська федерація з 01.01.2023 року припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Відповідач посилається на ст. 114 Закону № 1058-IV, відповідно до якої необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді, або виконання нею робіт, досягнення необхідного пенсійного віку, наявність необхідного страхового та пільгового стажу роботи на зазначених роботах.

На момент звернення позивача до Головного управління із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення є нечинною.

З огляду на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та неможливість підтвердження страхового стажу первинними документами, відповідач вважає, що в діях Головного управління щодо не зарахуванні до страхового стажу періоди роботи в росії з 30.11.1993 по 01.07.1994, 3 05.04.2002 по 27.01.2004, 3 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006 та з 30.08.2006 по 11.01.2007, протиправні дії відсутні.

Таким чином, відповідач вважає, правомірним рішенням Головного управління від 27.01.2025 № 21 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не подав. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд встановив та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляд документів, наданих позивачем, провадився за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області, яким 25.04.2024 прийняло рішення №21 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

До страхового стажу не зараховано роботу в російській федерації, так як з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а саме наступні періоди: з 30.11.1993 по 01.07.1994; з 05.04.2002 по 27.01.2004; з 30.04.2004 по 10.07.2005; з 30.08.2005 по 28.08.2006; з 30.08.2006 по 11.01.2007.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі №140/8987/24, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 та повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 27.01.2025 №21 повторно відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, 08 років 07 місяців 23 дня, при необхідних: 12 років 06 місяців.

Позивач, уважаючи рішення відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи згідно з трудовою книжко., а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково, виходячи з тих підстав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», вихід України з цієї Угоди, та згідно з якою зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України з 19.06.2023.

Отже, суд першої інстанції вказав, що до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2023 № 1328, Україна як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсійний орган прийняв протиправне рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачу протиправно не було зараховано спірний період роботи до пільгового стажу, у зв`язку із чим ГУ ПФУ в Одеській області слід повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. Зокрема, з урахуванням висновків суду про те, що періоди роботи ОСОБА_1 з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 необхідно зарахувати до пільгового страхового стажу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом №1058-ІV регулюються правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян.

Як встановлено частиною першою статті 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується організаціях і кооперативах, робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (аналогічна норма втілена в статті 48 Кодексу законів про працю України). Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою та другою статті 24-1 Закону №1058-ІV визначено періоди трудової діяльності за межами України, які зараховуються до страхового стажу.

Періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Апеляційний суд встановив, що необхідність зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 встановлена та досліджена у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі №140/8987/24, яке набрало законної сили 22.01.2025.

Згідно із пунктом 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Міністерство праці та соціальної політики України Наказом від 18.11.2005 № 383 Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (зареєстровано в Мін`юсті від 01.12.2005 №1451/11731) зі змінами затвердило Порядок застосування Списків №1 i №2.

Так, пунктом 10 зазначеного порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Порядок №637).

Як передбачено пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ; підрозділ; пункт, найменування Списків, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із статтею 44 Закону №1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Із матеріалів справи суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до трудової книжки позивача, від 19 січня 1990 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 працював водієм тролейбуса.

Згідно із вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Так, статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію за віком, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, колегія суддів вважає, що наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Варто зауважити, що зазначена Угода діяла, як на момент роботи позивача у спірний період відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 .

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вихід України з цієї Угоди, та згідно якої зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України з 19.06.2023 року.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 19.06.2023, Україна як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Таким чином, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачу протиправно не було зараховано спірний період роботи до пільгового стажу, у зв`язку із чим ГУ ПФУ в Одеській області потрібно повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. Зокрема, з урахуванням висновків суду про те, що періоди роботи ОСОБА_1 з 30.11.1993 по 01.07.1994, з 05.04.2002 по 27.01.2004, з 30.04.2004 по 10.07.2005, з 30.08.2005 по 28.08.2006, з 30.08.2006 по 11.01.2007 необхідно зарахувати до пільгового страхового стажу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухваливши судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскільки підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі № 140/2546/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін