Справа № 160/29815/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою підсистеми "Електронний суд" надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:
1. ВИЗНАТИ ПРОТИПРАВНИМИ та НЕЧИННИМИ дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
1.1. Відмову розглядати по суті заяву позивача від 08.09.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", подану засобами поштового зв`язку відповідно до вимог пункту 60 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 03.06.2024.
1.2. Направлення листа від 12.09.2025 № 1504/1 з необґрунтованою вимогою обов`язкового особистого прибуття позивача до територіального центру комплектування для подання документів, що не передбачено чинним законодавством України.
1.3. Порушення встановленого пунктом 60 Постанови Кабінету Міністрів України №560 семиденного строку для розгляду заяви про відстрочку від призову.
1.4. Бездіяльність у прийнятті рішення про надання або мотивовану відмову у наданні відстрочки від призову протягом строку, встановленого законодавством.
2. ЗОБОВ`ЯЗАТИ ІНФОРМАЦІЯ_2 :
2.1. Розглянути по суті заяву позивача від 08.09.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно з пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
2.2. Протягом 7 (семи) днів з дня набрання чинності рішенням суду прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 60 Постанови КМУ № 560:
- про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; або
- про мотивовану відмову у наданні відстрочки з письмовим обґрунтуванням правових підстав та фактичних обставин, що стали причиною відмови.
2.3. У випадку прийняття рішення про надання відстрочки - внести відповідні відомості до військово-облікового документа позивача та в систему військового обліку з повідомленням позивача про прийняте рішення.
3. ЗОБОВ`ЯЗАТИ відповідача на майбутнє:
3.1. Розглядати всі заяви військовозобов`язаного ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову, які будуть подані засобами поштового зв`язку (Укрпошта) з дотриманням вимог чинного законодавства України.
3.2. Не висувати вимоги обов`язкового особистого прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування для подання заяв про відстрочку, якщо таке особисте прибуття не передбачено імперативними нормами закону.
3.3. Дотримуватися встановлених законом строків розгляду заяв про відстрочку незалежно від способу їх подання (особисто, через представника, засобами поштового зв`язку).
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії з мобілізації або відправлення до проходження базової загальновійськової підготовки позивача ОСОБА_1 до винесення рішення суду у справі по суті.
В обгрунтування поданої заяви зазначено, що позивач є військовозобов`язаним та на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову, оскільки здійснює постійний догляд за інвалідом 2 групи. Термін останньої відстрочки сплив 06.08.2025 року. Заява про відстрочку, надіслана 08.09.2025, залишилася без розгляду, відповідач відмовив листом від 12.09.2025 № 1504/1. Постановою Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23 встановлено, що процедура призову військовозобов`язаного під час мобілізації є незворотною. Отже, у разі мобілізації позивача судове рішення не зможе відновити порушені права. Позивач перебуває в зоні ризику через сплив відстрочки та відмову ТЦК розглядати документи. Без забезпечення позову мобілізація призведе до незворотних наслідків. Позивач не може прибути до ТЦК через необхідність догляду за інвалідом, обмежений графік роботи центру та повітряні тривоги.
Розглянувши подану представником заявника заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.
Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Таким чином, при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховуватися предмет позову, підстави звернення до суду, співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також забезпечення дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.
Водночас, забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій щодо не розгляду по суті заяви на надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації - ОСОБА_1 , в не наданні ОСОБА_1 , відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
У той же час у вказаній заяві позивач просить суд заборонити відповідачу вчиняти дії з мобілізації або відправлення до проходження базової загальновійськової підготовки позивача ОСОБА_1 до винесення рішення суду у справі по суті.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, оскільки позивачем не наведено підстав наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не вказано також підстави, які б свідчили про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Відтак, оцінка правомірності розгляду заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" за заявою позивача яку направлено поштою 06.09.2025 підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
Заборона вчиняти дії пов`язані з призовом ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, про яке просить позивач, на думку суду, не є співмірним (в межах поданої позовної заяви) з питанням оскарження нерозглянутої заяви в межах звернення позивача до відповідача.
Відповідно до частини 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно частин 1, 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 150, 154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова