Справа № 320/29967/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову в частині позовних вимог без розгляду

28 жовтня 2025 року Київ № 320/29967/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

25.06.2024 до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо ненарахування позивачу щомісячної доплати до його пенсії, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.07.2021 з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.03.2023 обмеження розміру пенсії позивачу, передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», розміром 1500,00 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.03.2024 обмеження розміру пенсії позивачу, передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», розміром 1500,00 грн та обмеження виплати пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві:

здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої в порядку передбаченому пунктами 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії граничною сумою 1500,00 грн та виплачувати перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством;

здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої в порядку передбаченому пунктами 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,0796, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії граничною сумою 1500,00 грн та виплачувати перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством, і раніше виплачених сум.

Відповідно до ухвали суду від 03.07.2024 (суддя Балаклицький А.І.) відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим визначено суддю Скрипку І.М.

Ухвалою суду від 08.11.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до провадження подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсійних платежів за період з 01.07.2021 по 24.12.2023 включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду) із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, а також із поясненнями щодо припинення спірної доплати за наслідками перерахунку пенсії на підставі рішення суду у справі № 640/20624/20.

Від представника позивача надійшла заява про залишення позову в частині позовних вимог без розгляду. Заяви про поновлення строку звернення до суду в названій частині позовних вимог не надійшло.

Відповідно до заяви, просили залишити позов без розгляду в частині, а саме:

- пункт 4: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.03.2023 обмеження розміру пенсії позивачу, передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», розміром 1500,00 грн;

- пункт 5: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.03.2024 обмеження розміру пенсії позивачу, передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», розміром 1500,00 грн та обмеження виплати пенсії максимальним розміром;

- пункт: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві:

здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої в порядку передбаченому пунктами 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії граничною сумою 1500,00 грн та виплачувати перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством;

здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої в порядку передбаченому пунктами 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,0796, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії граничною сумою 1500,00 грн та виплачувати перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством, і раніше виплачених сум.

Просили розглянути в повному обсязі позовні вимоги в частині:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо ненарахування позивачу щомісячної доплати до його пенсії, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.07.2021 з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром з 01.03.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством, і раніше виплачених сум.

Суд, дослідивши матеріали справи, зважаючи на принцип диспозитивності, покладений в основу адміністративного судочинства, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки підстави для відмови у її прийнятті та задоволенні відсутні, що є підставою для залишення позову в частині позовних вимог без розгляду відповідно до пункту 5 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо дотримання строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсійних платежів за період з 01.07.2021 по 24.12.2023 включно (останній день, що передує шести місяцям до дня звернення до суду), суд виходив із такого.

Як убачається з матеріалів справи, протягом десяти днів із дня вручення 18.11.2024 представнику позивача ухвали від 08.11.2024, позивачем не подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду у названій частині позовних вимог.

За змістом частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Із матеріалів справи слідує, що позивач в особі представника подав до відповідача заяву (зареєстрована відповідачем 10.04.2024), відповідь на яку отримав листом від 08.05.2024.

Позивач зазначив, що на виконання рішення ОАСК у справі № 640/20624/20, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, за наслідками якого припинено спірну доплату.

Із матеріалів справи вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді відповідача від 08.05.2024, у зв`язку із чим уважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

У практиці Верховного Суду, а саме в постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, сформовано такі висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, зокрема щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії.

Так, у згаданому рішенні зазначено таке: «…Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатись про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів…

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року».

Із урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з 01.07.2021, при тому, що спірна доплата була припинена після перерахунку пенсії на підставі рішення суду від 18.03.2021 у справі № 640/20624/20.

Разом із тим, станом на день постановлення цієї ухвали позивач не скористався пропозицією суду, наведеною в ухвалі від 08.11.2024, подати до суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали заяву про поновлення строку звернення до суду із поясненнями щодо припинення спірної доплати за наслідками перерахунку пенсії на підставі рішення суду у справі № 640/20624/20.

Натомість із поданої заяви про залишення позову в частині позовних без розгляду, просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо ненарахування позивачу щомісячної доплати до його пенсії, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.07.2021 з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження виплати пенсії максимальним розміром.

Згідно із частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позивач після відкриття провадження у справі не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення позову в названій частині без розгляду.

Одночасно суд роз`яснює, що в силу вимог частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 9, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.03.2023 обмеження розміру пенсії позивачу, передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», розміром 1500,00 грн;

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.03.2024 обмеження розміру пенсії позивачу, передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», розміром 1500,00 грн та обмеження виплати пенсії максимальним розміром;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві:

здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої в порядку передбаченому пунктами 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії граничною сумою 1500,00 грн та виплачувати перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством;

здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої в порядку передбаченому пунктами 1-7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,0796, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії граничною сумою 1500,00 грн та виплачувати перераховану пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати до пенсії, встановлених законодавством, і раніше виплачених сум;

- визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсійних платежів за період з 01.07.2021 по 24.12.2023, - залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.