Справа № 360/238/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №360/238/25

адміністративне провадження № К/990/40509/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Служби безпеки України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у справі №360/238/25, за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене наказом начальника Департаменту військової контррозвідки від 03 лютого 2025 року № 30-ОС/дск, у частині призначення позивача на посаду тимчасово виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у місті Кривому Розі Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у місті Дніпрі) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути питання призначення позивача на посаду з урахуванням наявності вакантних рівних посад (зокрема посади начальника 5 відділу (з місцем дислокації у місті Сєвєродонецьку) 5 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, яку позивач займав раніше), а також посад у системі Служби безпеки України з урахуванням його фахової підготовки, досвіду та напряму роботи, результатів попередньої діяльності;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між грошовим забезпеченням за весь час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 03 лютого 2025 року № 30-ОС/дск, у частині визначеного терміну закінчення покладення на ОСОБА_1 тимчасового виконання обов`язків старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у місті Кривому Різі Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у місті Дніпрі) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

06 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга Служби безпеки України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у справі №360/238/25.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 з 14 липня 1999 року по теперішній час проходить службу в органах Служби безпеки України за контрактом, з 26 червня 2004 року на посадах осіб офіцерського складу. З березня 2021 року позивач проходив службу на посаді начальника 5 відділу (з місцем дислокації у місті Сєвєродонецьку) 5 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України. Має військове звання «полковник».

Наказом Голови Служби безпеки України від 06 грудня 2024 року № 1661-ос/дск начальника 5 відділу (з місцем дислокації у місті Сєвєродонецьку) 5 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України ОСОБА_1 виведено в розпорядження начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України та звільнено з посади начальника 5 відділу (з місцем дислокації у місті Сєвєродонецьку) 5 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України за підпунктом «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262.

Наказом начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 03 лютого 2025 року № 30-ОС/дск позивача призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у місті Кривому Різі Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у місті Дніпрі) Департаменту військової Служби безпеки України. Цим наказом також відбулося призначення на посади інших осіб.

Виконуючи наказ начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 03 лютого 2025 року № 30-ОС/дск ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків тимчасово виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у місті Кривому Розі Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у місті Дніпрі) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.

У касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного законодавства.

Водночас, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у справі №360/238/25.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович