Справа № 520/5641/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 р. Справа № 520/5641/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.08.25 по справі № 520/5641/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про постановку на військовий облік ОСОБА_1 , визнання його непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про постановку на військовий облік ОСОБА_1 , визнання його непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність, що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про постановку на військовий облік ОСОБА_1 , визнання його непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, факт проживання позивача в Голосіївському районі міста Києва не входить до предмету доказування - і саме тому ці документи не подавались до суду. Витяг з Реєстру територіальної громади подавався позивачем до суду виключно з метою підтвердження право подати позов саме до Харківського окружного адміністративного суду (за місцем зареєстрованого проживання позивача згідно вимог ч. 1 ст. 25 КАС України). Разом з тим, для спростування помилкових доводів суду першої інстанції позивач зазначає, що у зв`язку із обстрілами міста Харків він був вимушений переміститись в м. Київ.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з відповідями № 1461460 від 09.06.2025, № 1658007 від 11.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/ від 05.02.2025 адреса місця проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Як вказує позивач у позовній заяві, він до початку повномасштабного вторгнення проживав в місті Харків та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після початку повномасштабного вторгнення позивач перемістився в місто Київ та звернувся до ТЦК та СП за своїм місцем проживання - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 дата взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 -відсутня; дата виключення з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 : ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Позивач за допомогою додатку Резерв+ встановив, що за даними реєстру він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 та відповідачем не внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запису про постановку на облік, запису про результати ВЛК та запису про виключення з військового обліку.

06 лютого 2025 року представником позивача направлено адвокатський запит № 06/02/25-1 від 06.02.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_9 з проханням повідомити причини невнесення інформації про ОСОБА_1 в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема про його висновок ВЛК про непридатність та виключення з обліку.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13 лютого 2025 року повідомлено про неможливість надання чи спростування інформації про видачу документів та проходження військово-лікарської комісії та належним чином завірені копії підтверджуючих документів у зв`язку з тим, що представниками Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0000414 від 07 березня 2024 року, під час проведення слідчих (розшукових) дій у ІНФОРМАЦІЯ_7 , було вилучено облікові картки, відомості видачі тимчасового посвідчень, картки обстеження та медичного огляду, постанови та книги протоколів ВЛК військовозобов`язаних громадян з 2022 по 2024 р. Також, повідомлено, що на даний час, медичні документи, документи про видачу тимчасових посвідчень, що підтверджують проходження військово-лікарської комісії та за яких підстав були визнані непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, до органу військового управління повернуто не було.

18 лютого 2025 року представником позивача направлено до ІНФОРМАЦІЯ_9 заяву з проханням виправити в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів недостовірні відомості про перебування ОСОБА_1 на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 , та внести інформацію про те, що він визнаний непридатним до військової служби та виключення з обліку.

Листом відповідача від 24.02.2025 повідомлено, що заява залишена без реалізації, у задоволенні порушених питань відмовлено, а також, що станом на 24.02.2025 року даний громадянин на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебуває.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-яких доказів та документального підтвердження щодо дати взяття позивача на військовий облік відповідачем, не надано, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено перелік підстав, за наявності яких військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За приписами ч. 8 ст.2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Згідно з ч.1, 3 та 4 ст.33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.

Частиною 5 ст.33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.3 ст. 37 призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі - Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).

За приписами ч.8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені ст.9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Частинами 1, 3 ст.14 Закону № 1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

На виконання ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), п.2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (п.6 Порядку №1487).

Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (п.20 Порядку №1487).

Відповідно до приписів п.79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:

організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення;

організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;

проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;

виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;

виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, на районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок вносити до Реєстру передбачені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність бездіяльності відповідача вважає, що оскільки позивач був поставлений, а потім - виключений з військового обліку на підставі визнання його непридатним до військової служби, відповідач зобов`язаний був внести відповідну інформацію в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, але протиправно не зробив цього.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що згідно з відповідями № 1461460 від 09.06.2025, № 1658007 від 11.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2025/ від 05.02.2025 адреса місця проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Щодо доводів позивача, що він до початку повномасштабного вторгнення проживав в місті Харків та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та після початку повномасштабного вторгнення позивач перемістився в місто Київ та звернувся до ТЦК та СП за своїм місцем проживання - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 поставив позивача на військовий облік та направив на ВЛК та 13.09.2022 він військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 був визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що листом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13 лютого 2025 року повідомлено про неможливість надання чи спростування інформації про видачу документів та проходження військово-лікарської комісії та належним чином завірені копії підтверджуючих документів у зв`язку з тим, що представниками Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0000414 від 07 березня 2024 року, під час проведення слідчих (розшукових) дій у ІНФОРМАЦІЯ_7 , було вилучено облікові картки, відомості видачі тимчасового посвідчень, картки обстеження та медичного огляду, постанови та книги протоколів ВЛК військовозобов`язаних громадян з 2022 по 2024 р. Також, повідомлено, що на даний час, медичні документи, документи про видачу тимчасових посвідчень, що підтверджують проходження військово-лікарської комісії та за яких підстав були визнані непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, до органу військового управління повернуто не було.

Також листом відповідача від 24.02.2025 повідомлено позивачу, що заява залишена без реалізації, у задоволенні порушених питань відмовлено, а також, що станом на 24.02.2025 року даний громадянин на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебуває.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження його проживання у Голосіївському районі міста Києва та виконання ним обов`язків після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк стати на військовий облік.

Разом з тим, на час розгляду справи адреса місця проживання позивача: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади № 2025/ від 05.02.2025, наданим позивачем разом з позовною заявою.

Також слід зазначити, що у наявному в матеріалах справи тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 відсутня дата взяття позивача на військовий облік військоовзобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Інших доказів на підвердження зазначених обставин позивачем не надано.

Отже, будь-яких доказів та документального підтвердження щодо дати взяття позивача на військовий облік відповідачем, окрім зазначених вище, не надано, з огляду на що суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 необґрунтований та наявні правові підстави для залишення позовних вимог позивача без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року по справі № 520/5641/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 по справі № 520/5641/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц