Справа № 334/6308/25
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.10.2025
Справа № 334/6308/25
Провадження № 2-а/334/102/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Гнатюка О.М., секретар судового засідання Алєйнікова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Котькорло Олександр Анатолійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2025 року адвокат Котькорло Олександр Анатолійович, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 613-25п від 22.07.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було ухвалено постанову № 613-25п у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до Постанови №613-25п від 22.07.2025 року зазначено, що 17.07.2025 року о 12-35 год. за адресою блок-пост « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 17.07.2025 р. та протокол про адміністративне правопорушення.

Із постановою позивач не погоджується, зазначає що ним було надано на перевірку військово-облікові документи у електронному вигляді у застосунку «Резерв+», про що він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає що справа про адміністративне правопорушення підлягала закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, просить скасувати вказану постанову та стягнути судові витрати, понесені позивачем.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що у зазначений день він разом із колегами повертався на автомобілі до Запоріжжя. На блокпості при в`їзді до міста їх автомобіль зупинили та попросили надати документи, в тому числі військово-облікові. Він пояснив, що на той час проходив ВЛК та військовий квиток був відсутній, натомість він продемонстрував військово-обліковий документ у за стосунку «Резерв+». При складанні протоколу про адміністративне правопорушення він про це зазначив у графі пояснення.

Стороною відповідача було надано відзив, в якому заперечена можливість скасування оскаржуваної постанови. Під час перевірки документів в ОСОБА_2 були відсутні військово-облікові документи. Зазначена обставина була зафіксована в акті, складеному працівниками ТЦК. ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи не з`явився, будучі повідомленим належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

З протоколу №613/25 від 17.07.2025 року про адміністративне правопорушення вбачається, що «17.07.2025 року о 12 год. 35 хв. На блокпості Нікопольський ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу. Розгляд справи адміністративне правопорушення призначено на 22.07.2025 року о 16-00 год. в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет №21.

У розділі «Пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначено, що: «При собі мав застосунок «Резерв+», чекаю висновок за рішенням ВЛК, рішення про непридатність до військової служби».

22.07.2025 року постановою №613-25п у справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_3 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 17.07.2025 року о 12 год. 34 хв. За адресою блокпост ІНФОРМАЦІЯ_2 , які несли чергування у групі оповіщення, під час проведення перевірки військово-облікового документа було виявлено, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу.

За вказаним фактом було складено акт про відсутність військово-облікового документа від 17.07.2025 року. Уповноваженою особою відповідно до ч.6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.07.2025 № 613/25 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 22.07.2025 року о 16-00 год. в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет №21.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце,дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (№3543) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені статтею 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Частина 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, в даній статті унормовано, що вимоги, зазначені у частині 6 статті 22, стосовно проведення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024, згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX .

Стаття 210-1 КУпАП визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінетом Міністрів України Постановою №559 від 16.05.2024 року затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

За правилами пункту 2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

-в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

-у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Відповідно до вимог пунктів 6-7 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:

- Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;

- Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;

- Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі QR-код військово-облікового документа).

За правилами пункту 8-1 Порядку №559 QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до пункту 9 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком, через який формується військово-обліковий документ в електронній формі.

Роздрукований витяг з електронного реєстру "Резерв+", сформований через відповідний мобільний додаток або вебпортал та містить унікальний QR-код, має юридичну силу документа, що підтверджує взяття на військовий облік.

Такий документ:

- формується безпосередньо із державної інформаційної системи (відповідно до постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 "Про Реєстр військовозобов`язаних");

- не вимагає нотаріального завірення чи додаткових підписів або печаток;

- є дійсним протягом 12 місяців з дати формування, якщо інше не зазначено в самому документі.

QR-код забезпечує верифікацію даних у режимі реального часу, що повністю відповідає вимогам електронного документообігу в умовах правового режиму воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 надано для огляду витяг з електронного реєстру "Резерв+", сформований через відповідний мобільний додаток. Вказаний витяг сформовано 17.07.2025 року.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надали пояснення, що ОСОБА_1 на блокпості Нікопольський при перевірці військово-облікових документів пред`являвся військово-обліковий документ в електронному вигляді у за стосунку «Резерв+».

Система "Резерв+" працює як цифрове відображення даних з Реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів (ЄРКВ), який веде Міністерство оборони України

Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII (далі Закон №1951) регулюється функціонування «Резерв+»

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (№1951) електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Отже аналіз викладених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком, через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

За таких обставин, пред`явлення мобільного додатку «Резерв+» є виконанням військовозобов`язаним вимог частини 6 статті 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідач не надав до суду жодних доказів непред`явлення ОСОБА_1 військово-облікового документу.

Не є спростованими обставини, що ОСОБА_1 17.07.2025 року пред`явив представнику РТЦК електронний військово-обліковий документ, який був сформований за допомогою мобільного додатку «Резерв+», адже будь-які докази які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема фото- і відео процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, відповідачем не подано.

Суд не приймає до уваги акт від 17.07.2025 р. про відсутність військово-облікових документів, оскільки ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про пред`явлення електронного військово-облікового документу, який був сформований за допомогою мобільного додатку «Резерв+», що також підтверджено свідками в судовому засіданні.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно примітки до ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови вживав заходи щодо отримання з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача, відомості про якого, як зазначено вище, в наявності у вказаному Реєстрі. Відомості про відсутність такої можливості з боку відповідача в матеріалах справи відсутні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (фото або відеозаписом правопорушення).

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (пункт 4.1)

Оскільки суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 605,60 грн., підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Із матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи правова допомога позивачу надавалась адвокатом Котькорло О.А. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 04.08.2025, додаткової угоди №1 до цього договору, якою визначено обсяг наданих адвокатом послуг і їх загальну вартість 7000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано акт наданих послуг від 01.09.2025 року.

Представником відповідача у відзиві зазначене про те, що вказана справа є незначної складності (малозначна), розглядається у спрощеному провадженні, сума понесених позивачем витрат є не співмірною та необґрунтованою.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, характер справи, її значення для позивача, те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги у цій справі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача у розмірі 4000,00 гривень.

Керуючись ст.2,5,9,72-79,90,121,134,139,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Котькорло Олександр Анатолійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 №613-25п від 22.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАПу вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Гнатюк О. М.