Справа № 640/22994/20
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, співвідповідач - Житомирська митниця про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Житомирська митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та компанією GRUPLAST Gruba Spolka Jawna., (Польша) (Продавець) укладено контракт № 20012016 від 20.01.2016 року на поставку стретч - плівки ПЕ, поліетиленових пакетів та інших поліетиленових виробів. Поставка товару здійснюється відповідно до замовлення Покупця. Кожне замовлення укладається у формі Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. У кожній специфікації Сторони погоджують конкретний перелік товару та інші умови.

Згідно п.2.2. 2.3. контракту № 20012016 від 20.01.2016 року - загальна вартість Товару, що буде поставлятись по цьому Контракту, становить 400 000 Євро (Чотириста тисяч Євро).

Ціни окремих позицій будуть вказані в Специфікаціях до цього Контракту.

Пунктами 3.1. 3.2. контракту № 20012016 від 20.01.2016 року визначено, що оплата Товару проводиться у формі попередньої оплати або у формі оплати після відвантаження Товару Постачальником. Форма оплати Товару визначається усною домовленістю Сторін.

Розрахунки здійснюються шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 4.2. контракту № 20012016 від 20.01.2016 року - при тлумаченні положень Контракту в базисних умовах поставок будуть використовуватися правила тлумачення міжнародних торгових термінів, відповідно до положень «Інкотермс 2010».

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації на адресу Покупця була поставлена наступна продукція, а саме: (стрейч) плівку, яку виготовлено з одного хімічного матеріалу-поліетилену, питома густина плівки менше 0,94 г/смЗ, плівка недрукована прозора. -JUMBO 500мм*20*150% мкм. - 10766 кг. нетто, 216 рулонів, код.СР500-20-8Т. 50кг.рулон/1,8кг.втулка,на 9 дерев`яних піддонах. - JUMBO 500мм*23*150% мкм.- 11951 кг. нетто,240 рулонів,код.GP500-23-ST. 50кг.рулон/1,8кг. втулка, на 10 дерев`яних піддонах. Торгівельна марка: GRUPLAST. Виробник: GRUPLAST Gruba Spolka Jawna. Країна виробництва:LР» до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби.

Митну вартість товару визначено декларантом самостійно за основним методом на рівні 0,92 евро за кілограм.

З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № UA100530/2020/041753 від 31.08.2020 року з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: - Пакувальний лист від 27.08.2020 року; -Платіжний документ Swift, що підтверджує оплату вартості товару від 26.08.2020 року; -Міжнародна автомобільна накладна (СМR) N9100000/20/896685 від 27.08.2020 року; -Калькуляції продукції б.н. від 25.08.2020 року; -Прайс-лист б.н. від 22.07.2020 року; -Додаткова угода № 1 від 26.08.2016 року; -Додаткова угода № 2 від 09.02.2018 року; -Додаткова угода № 3 від 27.12.2018 року; -Додаткова угода № 4 від 31.07.2019 року; -Додаткова угода N9 6 від 03.01.2020 року; -Контракт № 20012016 від 20.01.2016 року; -Специфікація №137/1 від 25.08,2020 року до контракту №20012016 від 20.01.2016 року; -Договір-Заявка на перевезення №155 від 21.08.2020 року; -Фактура FVЕХР/0145/20 від 27.08.2020 року; -Рахунок проформа FРRО/0331/20 від 20.07.2020 року; -Копія митної декларації країни відправлення № 20РL445010Е1273616 від 27.08.2020 року; -Лист пояснення про достовірність декларування транспортних витрат від 31.08.2020 року 1931/08/2020-1.

За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, а також виявлені розбіжності у наданих документах, а саме:

1) Відповідно до Специфікації №137/1 від 25.08.2020 року до зовнішньоекономічного договору від 20.01.2016 року №20012016 ціна товару становить 20455,30 євро, оплата за товар здійснюється попередньо 100%, тобто 20455,30 євро.

Таку ж суму містить рахунок - фактура від 27.08.2020 року № FVЕХР/0145/20, тобто 20455,30 євро.

Проте відповідно до наданого декларантом платіжного документа від 26.08.2020 року здійснено оплату 20520 євро, що не відповідає сумі, зазначеній в товаросупровідних документах. Водночас в платіжному документі відсутнє посилання на рахунок, згідно з яким здійснюється оплата коштів.

2) Згідно наданого рахунку-фактури на транспортні витрати від 27.08.2020 року №ТR2000203 не зазначено який саме товар переміщувався, його асортимент та вага.

Вищезазначене стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь на повідомлення митного органу позивачем листом від 31.08.2020 року 1931/08/2020-1 надано відповідачу пояснення про достовірність декларування транспортних витрат.

Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог ст. 55 Митного кодексу України, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UА100530/2020/300033/2 від 31.08.2020 року. Митну вартість скориговано до рівня 1,05 євро за кілограм.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №UA100530/2020/041911 від 31.08.2020 року із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України. Сума фінансових гарантій - 19034,80 грн.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).

Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.

Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, колегія суддів вказує, що 20.01.2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та компанією GRUPLAST Gruba Spolka Jawna., (Польша) (Продавець) укладено контракт № 20012016 від 20.01.2016 року на поставку стретч - плівки ПЕ, поліетиленових пакетів та інших поліетиленових виробів. Поставка товару здійснюється відповідно до замовлення Покупця. Кожне замовлення укладається у формі Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. У кожній специфікації Сторони погоджують конкретний перелік товару та інші умови.

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації на адресу Покупця була поставлена наступна продукція, а саме: (стрейч) плівку, яку виготовлено з одного хімічного матеріалу-поліетилену, питома густина плівки менше 0,94 г/смЗ, плівка недрукована прозора. -JUMBO 500мм*20*150% мкм. - 10766 кг. нетто, 216 рулонів, код.СР500-20-8Т. 50кг.рулон/1,8кг.втулка,на 9 дерев`яних піддонах. - JUMBO 500мм*23*150% мкм.- 11951 кг. нетто,240 рулонів,код.GP500-23-ST. 50кг.рулон/1,8кг. втулка, на 10 дерев`яних піддонах. Торгівельна марка: GRUPLAST. Виробник: GRUPLAST Gruba Spolka Jawna. Країна виробництва:LР» до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби.

Митну вартість товару визначено декларантом самостійно за основним методом на рівні 0,92 евро за кілограм.

З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № UA100530/2020/041753 від 31.08.2020 року з наданими на підтвердження митної вартості товару документами:

- Пакувальний лист від 27.08.2020 року;

-Платіжний документ Swift, що підтверджує оплату вартості товару від 26.08.2020 року;

-Міжнародна автомобільна накладна (СМR) N9100000/20/896685 від 27.08.2020 року;

-Калькуляції продукції б.н. від 25.08.2020 року;

-Прайс-лист б.н. від 22.07.2020 року;

-Додаткова угода № 1 від 26.08.2016 року;

-Додаткова угода № 2 від 09.02.2018 року;

-Додаткова угода № 3 від 27.12.2018 року;

-Додаткова угода № 4 від 31.07.2019 року;

-Додаткова угода N9 6 від 03.01.2020 року;

-Контракт № 20012016 від 20.01.2016 року;

-Специфікація №137/1 від 25.08,2020 року до контракту №20012016 від 20.01.2016 року;

-Договір-Заявка на перевезення №155 від 21.08.2020 року;

-Фактура FVЕХР/0145/20 від 27.08.2020 року;

-Рахунок проформа FРRО/0331/20 від 20.07.2020 року;

-Копія митної декларації країни відправлення № 20РL445010Е1273616 від 27.08.2020 року;

-Лист пояснення про достовірність декларування транспортних витрат від 31.08.2020 року 1931/08/2020-1.

Щодо твердження митного органу стосовно того, що відповідно до Специфікації №137/1 від 25.08.2020 року до зовнішньоекономічного договору від 20.01.2016 року №20012016 ціна товару становить 20455,30 євро, оплата за товар здійснюється попередньо 100%, тобто 20455,30 євро. Проте відповідно до наданого декларантом платіжного документа від 26.08.2020 року здійснено оплату 20520 євро, що не відповідає сумі, зазначеній в товаросупровідних документах колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідності до контракту № 20012016 від 20.01.2016 року, оплата товару проводиться у формі попередньої оплати. Яка в свою чергу формується на підставі Рахунку-проформи №РРКО/0331/20 від 20.07.2020 року.

Колегія суддів зазначає, що рахунок-проформа є замовленням на виготовлення товару, при цьому GRUPLAST Gruba Spolka Jawna є постачальником і виробником імпортованого товару, і не може виготовити плівку на суму передоплати. З наведеного виходить, що фактично на підставі Рахунку-проформи Позивач сплатив грошові кошти 20520,00 євро (відповідно до платіжного доручення Swift 26.08.2020 року), а під час її фактичного виготовлення та підписання специфікації №137/1 датованої від 25.08.2020 року плівки отримано менше, саме в сумі 20445,30 євро.

Стосовно того, що в рахунку-фактури на транспортні витрати від 27.08.2020 року №ТR2000203 не зазначено який саме товар переміщувався, його асортимент та вага колегія суддів зазначає наступне.

Так, в рахунку-фактурі на транспортні витрати від 27.08.2020 року №ТR2000203 наявне посилання на Договір-Заявку на перевезення №155 від 21.08.2020 року, який також був наданий для митного оформлення, в якому в п. 6. вказано: назву вантажу, його вагу та кількість - пакувальні матеріали на піддонах, до 23,2 т.

При цьому, під час митного оформлення було також надано СМR (Міжнародна транспортна накладна), в якій також міститься інформація про найменування вантажу, його вагу, кількість місце завантаження та розвантаження.

Таким чином, з зазначених документів вбачається, що всі банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару Позивачем, були надані в повному обсязі, а отже розбіжності в документах, що підтверджують оплату товару відсутні.

Колегія суддів зазначає, що інші розбіжності зазначені митним органом, спростовуються наданими Позивачем разом з Листом поясненням про достовірність декларування транспортних витрат від 31.08.2020 року 1931/08/2020-1 калькуляцією ціни для підтвердження заявленої митної вартості.

Положеннями п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ та Правил заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником документи є допустимими доказами розміру таких витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 року у справі №810/2784/18, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

Отже, наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, колегія суддів вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.

Колегія суддів доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Таким чином, подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

На підставі встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням №UА100530/2020/300033/2 від 31.08.2020 року та складено Позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення UA100530/2020/0579 від 31.08.2020 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення прийнято відповідачем протиправно, отже є такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.