Справа № 320/16881/25
Суддя: Білоус А.Ю.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року місто Київ № 320/16881/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоус А.Ю., розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДПС у Тернопільській області звернулось з позовом, відповідно до якого просило:

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 16531,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 16531,20 грн. Вказана заборгованість з податку на додану вартість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 року №018-UА0035010.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строки для подання заяв по суті.

Поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі надіслане відповідачу за його місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ). Вказане поштове відправлення було повернуто у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Верховний Суд в постанові від 24.11.2021 у справі №280/228/20 вказав, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Згідно пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом вжито усіх заходів задля повідомлення сторони відповідача щодо розгляду цієї справи, та відповідно до положення пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України дає підстави вважати, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі врученою відповідачу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ГУ ДПС у Тернопільській області відносно відповідача прийняло податкові повідомлення-рішення:

від 10.02.2024 №018-UА0035010;

від 10.02.2024 №018-UА0035010;

від 10.02.2024 №018-UА0035010;

від 10.02.2024 №018-UА0035010;

від 10.02.2024 №018-UА0035010;

від 10.02.2024 №018-UА0035010.

Указані податкові повідомлення-рішення направлено податковим органом рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу відповідача та були повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Контролюючим органом винесено та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №0-1900 від 08 жовтня 2024 року, яка не була вручена та повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Судом установлено, що ГУ ДПС у Тернопільській області відносно відповідача прийняло податкові повідомлення-рішення від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010; від 10.02.2024 №018-UА0035010.

Згідно абзацу першого пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 95 ПК України встановлено:

контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1);

стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пунктом 95.2);

стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3).

Судом установлено, що контролюючим органом винесено та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» № 0-1900 від 08 жовтня 2024 року, яка не була вручена поштою, та повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Оскільки зазначена сума заборгованості перед бюджетом відповідачем в добровільному порядку не сплачена, Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулось з даним позовом до суду щодо стягнення податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене, ураховуючи відсутність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву або будь-яких інших документів (доказів), які б спростовували доводи позивача щодо наявності у фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу на суму 16531,20 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних з залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу та присудження не підлягають.

Керуючись статтями 2-3, 5-15, 72-77, 90, 122, 132, 139, 242-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 16531,20 (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна гривні 20 копійок).

Відомості про сторін та інших учасників справи:

позивач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (ідентифікаційний код 44143637, місцезнаходження: 46003, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1);

відповідач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білоус А.Ю.