Справа № 340/6785/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
14 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/6785/24
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 в адміністративній справі №340/6785/24
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,
В провадженні Третього апеляційного адміністративного суду перебуває вищенаведена справа.
Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії направлені на мобілізацію військовозобов`язаного ОСОБА_1 до прийняття рішення про надання або відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.08.2024 року.
Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб визначений позивачем, призведе до незаконної мобілізації ОСОБА_1 . Позивач наголошує, що предметом спору в цій справі є протиправність дій відповідача щодо ненадання йому відстрочки від мобілізації, відтак до набрання законної сили рішенням в цій справі, позов має бути забезпечений.
Розглянувши заяву позивача колегія суддів вважає що підстави для забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії направлені на мобілізацію військовозобов`язаного ОСОБА_1 до прийняття рішення про надання або відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.08.2024 року відсутні.
Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов з огляду на таке.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо : 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться або буде перебувати справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, за яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен вказати підстави, за яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Слід також зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, а отже не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
Як видно з поданих позивачем адміністративного позову та заяви про забезпечення позову, останній обґрунтовує необхідність її задоволення посиланням на те, що він має право на відстрочку від призову, що виключає можливість проходження військової служби.
Як на підставу, що свідчить про протиправну мобілізацію позивача останній вказує на факт внесення інформації щодо нього до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів.
Надаючи правову оцінку доводам заявника, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в даному випадку, як слідує з матеріалів справи, заявником не було підтверджено належними та достатніми доказами, в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України, обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдадуть значної шкоди правам останнього або в подальшому унеможливлять їх захист.
Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що визначений позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову фактично спрямований на майбутнє та безпосередньо вирішує спір по суті, що не відповідає інституту забезпечення позову.
Також, що стосується посилань позивача на протиправність рішення відповідача, то суд апеляційної інстанції зазначає, що останні мають оціночний характер, тобто суб`єктивний характер з його боку, а отже підлягають встановленню та дослідженню судом при розгляді справи по суті.
Крім того, представник позивача не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має намір направити його до іншої військової частини для виконання військових завдань до завершення розгляду справи судом чи вирішення питання про його звільнення з військової служби, а заборона будь-яким іншим органам та військовим частинам вчинення певних дій, пов`язаних з проходженням військової служби, тобто не учасникам справи, суперечить приписам Розділу I Глави 10 КАС України.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, що підстави для забезпечення адміністративного позову позивача у спосіб визначений в його заяві відсутні.
Керуючись ст. 150, 151, 154 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
Головуючий - суддя О.О. Круговий
суддя Н.П. Баранник
суддя Н.І. Малиш