Справа № 320/8472/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року справа № 320/8472/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу №344210 від 02.08.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважає постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №344210 від 02.08.2022 безпідставною, незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови став Акт №329922 від 05.07.2022, складений інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті за результатами рейдової перевірки транспортного засобу SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу та використовувався ним у підприємницькій діяльності для перевезення вантажу - кукурудзи 3 класу урожаю 2021 року. В Акті зазначено, що навантаження на одну вісь склало 12,47 т при дозволених 11,5 т, що становить перевищення на 8,43%. Відповідальність за таке порушення, як зазначено в постанові, передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач не погоджується з висновками, викладеними в Акті та постанові, і вважає їх необґрунтованими, звертаючи увагу на те, що під час перевезення вантажу вага брутто транспортного засобу становила 42 140 кг при допустимих 47 000 кг, тобто автомобіль був недовантажений на 5 000 кг. Крім того, одночасно з перевезенням аналогічного вантажу здійснювався рух іншого автомобіля позивача з ідентичними параметрами, в якого при зважуванні перевантаження не було виявлено. У зв`язку з цим позивач ставить під сумнів достовірність результатів зважування транспортного засобу, що став об`єктом перевірки.

Позивач також наголошує на тому, що в Акті №329922 від 05.07.2022 зазначено порушення "П. 22.5 ПКМУ №1306-2001", однак нормативно-правового акту з такою назвою не існує, що підтверджується перевіркою на офіційному сайті Верховної Ради України. Відповідно до пункту 20 Порядку проведення рейдових перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 , у разі виявлення порушень в акті має бути зазначено конкретну норму законодавства, яку порушено. Відсутність такої норми, на думку позивача, свідчить про порушення процедури складання акту та про безпідставність притягнення його до відповідальності.

Окремо позивач звертає увагу на неправильне застосування правової норми в оскаржуваній постанові. Зокрема, відповідальність за перевищення габаритно-вагових норм від 5% до 10% передбачена абзацом 13 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тоді як абзац 14 цієї статті стосується перевищення понад 10% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу. Таким чином, застосування абзацу 14 є юридично некоректним.

Позивач вважає, що постанова винесена поза межами повноважень та не в спосіб, визначений Конституцією та законами України, що суперечить вимогам пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, позивач посилається на пункт 2 частини 1 статті 5 КАС України, згідно з яким кожна особа має право звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод або законних інтересів у разі їх порушення рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №344210 від 02.08.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Журавель В.О.) від 03.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

04.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Державна служба України з безпеки на транспорті заперечує проти позовних вимог, вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №344210 від 02.08.2022 законною, обґрунтованою та такою, що винесена в межах повноважень, визначених чинним законодавством. Відповідач зазначає, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері безпеки на наземному транспорті, зокрема здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та контроль за дотриманням перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з Порядком проведення рейдових перевірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, посадові особи Укртрансбезпеки мають право здійснювати перевірки транспортних засобів перевізників на всіх видах автомобільних доріг, у будь-який час, з урахуванням інфраструктури, що використовується для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. 05.07.2022, відповідно до направлення від 04.07.2022 №015/В, уповноваженими особами Укртрансбезпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Scania, номерний знак НОМЕР_3 , який використовувався позивачем для перевезення вантажу згідно з товарно-транспортною накладною №43 від 05.07.2022.

За результатами габаритно-вагового контролю було встановлено, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу перевищує нормативно допустиме значення - фактичне навантаження склало 12,47 т при допустимих 11,5 т. Відповідно до Порядку взаємодії, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури та МВС України №1007/1207 від 10.12.2013, контроль здійснювався на сертифікованому габаритно-ваговому комплексі, який відповідає вимогам законодавства у сфері стандартизації, метрології та сертифікації. Документи, що підтверджують технічну справність та повірку обладнання, знаходяться у пункті контролю та доступні для ознайомлення водіям.

На підставі виявленого порушення інспекторами Укртрансбезпеки було складено Акт про перевищення нормативних вагових параметрів №0056090 від 05.07.2022, а також довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0062452. Відповідальність за перевищення вагових параметрів на одиночну вісь передбачена частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема абзацом 14, який встановлює відповідальність за перевищення габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу.

Відповідач звертає увагу на те, що твердження позивача про одночасне перевезення аналогічного вантажу іншим автомобілем не можуть бути підставою для сумніву в достовірності результатів зважування транспортного засобу Scania, оскільки порушення було зафіксовано саме щодо навантаження на вісь, а не щодо загальної маси транспортного засобу. Відповідач також зазначає, що всі дії посадових осіб Укртрансбезпеки були здійснені відповідно до вимог Порядку №1567, Порядку №422, Порядку №879 та інших нормативно-правових актів, що регулюють здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.

Таким чином, відповідач вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена правомірно, на підставі належно оформлених документів, у межах повноважень та відповідно до чинного законодавства України.

09.01.2023 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 прийнято адміністративну справу №320/8472/23 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. Продовжено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами зі стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

05.07.2022 інспекторами Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) на підставі направлення начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 04.07.2022 №015/в (а.с.55-56), яке діяло в період з 04.07.2022 по 10.07.2022, та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 04.07.2022 по 10.07.2022 (а.с. 54), а саме: старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Дячуком М.С. та старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Луганській області Майстрєнком І.В., на автодорозі М-05 "Київ Одеса" (с. Дачне) було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с. 49).

Під час перевірки було проведено зважування (а.с. 50), за результатами якого встановлено перевантаження:

- кількість осей 5

- швидкість 4,18 км/год

- навантаження: вісь 1 7,99 т, вісь 2 12.47 т, вісь 3 7,38 т, вісь 4 6,64 т, вісь 5 6,15 т, загальна вага 40,63 т, при нормі навантаження: вісь 1 - 11,22 т, вісь 2 11,22 т, вісі 3, 4, 5 24.48 т, загальна вага 46,92 т.

Вказані результати знайшли відображення в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.07.2022 №0062452 (а.с. 51).

Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.07.2022 №0056090 (а.с. 52) осьові навантаження склали:

- нормативно допустиме 11,5 т; 11,5 т; 24 т;

- фактичне 7,99 т; 12,47 т; 20.17 т.

За результатами перевірки було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.07.2022 №329922 (а.с. 46-47), в якому зафіксовано порушення: перевозив подільний вантаж (кукурудза 3 клас 2021 року) згідно з ТТН №43 від 05.07.2022, при цьому навантаження на одиночну вісь транспортного засобу склало 12,47 т, при нормативно допустимих 11,5 т, що становить перевищення на 8,43%. В акті зазначено, що порушення кваліфікується як перевищення габаритно-вагових норм від 5% до 10% при перевезенні подільного вантажу, з посиланням на абзац 14 пункту 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та "П. 22.5 ПКМУ №1306-2001".

У графі "Пояснення водія про причини порушень" зазначено, що водій ОСОБА_3 здійснював перевезення кукурудзи згідно з ТТН №43 (а.с. 48), де зазначена повна маса автомобіля 42 т згідно з нормами вантажних перевезень. Враховуючи зазначене, водій не погоджується категорично з актом Укртрансбезпеки, оскільки маса автомобіля не змінилась, а кукурудза відноситься до сипучих вантажів. Від підписання акту водій відмовився.

Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Укртрансбезпеки було надіслано позивачу запрошення (а.с. 57) бути присутнім під час розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту №329922, яке відбувалось 08.08.2022 у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Укртрансбезпеки, яке було отримано позивачем 29.07.2022, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 906 (а.с. 58).

02.08.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Мартинюком Романом було винесено постанову №344210 про застосування адміністративно-господарського штрафу (а.с. 45) до ОСОБА_1 у розмірі 8 500 грн за допущення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно. Підставою для винесення постанови став Акт №329922 від 05.07.2022.

11.08.2022 позивач подав скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с. 7-8), в якій просив скасувати постанову №344210, посилаючись на її безпідставність та недостовірність результатів перевірки. Зокрема, позивач зазначив, що згідно з товарно-транспортною накладною №43 від 05.07.2022 загальна маса транспортного засобу становила 42 140 кг при допустимих 47 000 кг, тобто автомобіль був недовантажений. Позивач припускає, що могло відбутись переміщення сипучого вантажу по контейнеру через різке гальмування під час заїзду на ваги, що могло спричинити такі результати зважування. Крім того, одночасно з перевезенням вантажу рухався інший автомобіль позивача з аналогічними параметрами, в якого перевищення навантаження на вісь не було виявлено. Позивач також звернув увагу на те, що в Акті №329922 зазначено посилання на нормативно-правовий акт "ПКМУ №1306-2001", який не існує як окремий документ, що, на його думку, свідчить про порушення процедури фіксації порушення. Водночас, в оскаржуваній постанові неправильно застосовано правову норму: відповідальність за перевищення габаритно-вагових норм від 5% до 10% передбачена абзацом 13 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тоді як у постанові зазначено абзац 14, який стосується перевищення понад 10%.

06.09.2022 Укртрансбезпека листом №4553/3.1/15-22 (а.с. 9-10) повідомила про залишення скарги без задоволення, а постанови - без змін.

У зв`язку з незгодою з постановою, відсутністю належного нормативного обґрунтування в акті перевірки, сумнівами щодо достовірності результатів зважування та неправильним застосуванням правової норми, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови №344210 від 02 серпня 2022 року. Позов подано 31 січня 2023 року.

Не погоджуючись з такими рішенням відповідача про застосування адміністративно-господарських штрафів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина 2 статті 19 Конституції України).

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків. Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з підпунктами 2, 19 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі Положення №103), Уктрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до підпунктів 1,3 пункту 4 Положення №103 визначено, що основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Підпунктами 2 та 29 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1567).

Пунктами 2 - 4, 12 - 16 Порядку №1567 встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, виконання водіями інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Пунктом 20 Порядку №879 передбачено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Крім того, пунктом 18 Порядку №879 визначено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207) затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, додатком 1 до якого встановлено форму довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, яка, серед іншого, має містити підпис, прізвище та ініціали оператора вагового комплексу, наявне місце для печатки.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що габаритно-ваговий контроль повинен проводитися двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою, проте, із залученням таких посадових осіб, а саме: посадових осіб Нацполіції, Укравтодору та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ) автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закон України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Отже нормами чинного законодавства установлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (абз. 1).

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд (абзац 4).

Згідно з підпунктом "б" пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, комбіновані транспортні засоби: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом максимального значення для автомобільних доріг місцевого значення - 24 тонни.

При цьому, за визначенням, наведеним в пункті 1.10 ПДР, фактична маса - маса спорядженого транспортного засобу, яка визначена його технічною характеристикою, з водієм та вантажем.

Так, відповідно до частини 12 статті 6 Закону №2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 21 встановлено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою.

Відповідно до підпункту 5-1 та підпункту 11 пункту 2 Порядку №879:

- документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;

- точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Як зазначено відповідачем, посадовими особами Укртрансбезпеки було проведено саме точний габаритно-ваговий контроль.

Таким чином, у межах проведеної рейдової перевірки 05.07.2022 працівниками Укртрансбезпеки було здійснено фактичне зважування транспортного засобу марки SCANIA, номерний знак НОМЕР_6 , з причепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу. Зважування проводилось на сертифікованому габаритно-ваговому комплексі, що перебував у робочому стані та відповідав вимогам законодавства у сфері стандартизації, метрології та сертифікації, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо урегульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2022 №35-02/4127 (а.с. 53). За результатами вимірювання було складено відповідну довідку про здійснення габаритно-вагового контролю та Акт №329922 від 05.07.2022, в якому зафіксовано перевищення навантаження на одиночну вісь - 12,47 т при нормативно допустимих 11,5 т.

Отже, джерелом інформації для встановлення факту порушення стали не лише товарно-транспортна накладна №43 від 05.07.2022 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які підтверджують загальну масу вантажу та технічні параметри автомобіля, а й результати фактичного зважування, проведеного уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки із застосуванням законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Сукупність цих даних становить належний доказ для оцінки відповідності вагових параметрів транспортного засобу вимогам чинного законодавства, а отже в досліджуваній ситуації - належним доказом встановлення перевищення норм вагових параметрів за наслідками проведеного працівниками Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю.

У спірному випадку навантаження на одиничну вісь перевищувало нормативно допустиме.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 05.07.2022 посадовими особами Укртрансбезпеки було проведено точний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки SCANIA, номерний знак НОМЕР_6 , з причепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу, із застосуванням сертифікованого вимірювального обладнання, що підтверджується свідоцтвом про повірку №35-02/4127 від 26.05.2022; за результатами зважування, оформленого відповідною довідкою та Актом №329922, було зафіксовано перевищення навантаження на одиночну вісь - 12,47 т при допустимих 11,5 т, що стало підставою для винесення постанови №344210 від 02.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500,00 грн, яка складена відповідачем у межах повноважень, на підставі належних доказів та відповідно до вимог чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові в частині визначення розміру застосованої санкції, суд зазначає, що Законом України №54-ІХ від 11.09.2019 до частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" було внесено зміни, якими, зокрема, передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм: абзацом 14 - за перевищення від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; абзацом 15 - за перевищення понад 10%, але не більше 20% - у розмірі однієї тисячі таких мінімумів; абзацом 16 - за перевищення понад 20% - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів. Як встановлено судом, за результатами точного габаритно-вагового контролю, проведеного 05.07.2022 щодо транспортного засобу марки SCANIA, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , було зафіксовано перевищення навантаження на одиночну вісь у розмірі 12,47 т при допустимих 11,5 т, що становить перевищення на 8,43%. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно визначено розмір штрафу за виявлене порушення - відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - у сумі 8 500 грн.

Також суд зазначає, що відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху. Здійснюючи перевезення сипучого вантажу, перевізниками повинно враховуватись, що під час руху по дорозі можливе пересипання вантажу та зміна ваги по осям, попри це перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження.

Пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Відповідно до пункту 4 абзацу 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2% (враховуючи сипучість вантажу). Тобто, передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися. Встановлено, що у даному випадку перевищення навантаження становило більше 2%. Тому суд вважає необґрунтованими доводи позивача необхідність враховувати ту обставину, що ним перевозився сипучий вантаж, який переміщується по всім осям транспортного засобу під час його руху.

Безумовно, відсутність будь-якого кріплення сипучого вантажу ймовірно зумовлює його зміщення, однак в жодному разі не звільняє позивача від виконання обов`язків, передбачених чинним законодавством, та не є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої в результаті допущення ним надмірного навантаження на осі транспортного засобу.

Суд зазначає, що, здійснюючи перевезення подільного вантажу, перевізником повинно враховуватись, що під час руху по дорозі можливе пересування вантажу та зміна ваги по осям, попри це перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати не тільки загального, а і осьового перевантаження.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.08.2023 у справі №П/320/513/20.

Посилання позивача на відсутність методики здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів не є підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів.

Також суд вважає помилковими твердження позивача щодо фіксації різниці у фактичному осьовому навантаженні, з огляду на зважування автомобільного транспорту у русі, та зазначає, що автомобіль на ваги (під час зважування) заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, відтак така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Аналогічна правова позиці викладена Верховним Судом у постанові від 28.04.2022 у справі №540/383/21 та від 08.08.2023 у справі №П/320/513/20.

Суд також враховує доводи позивача щодо того, що в Акті № 329922 від 05.07.2022 зазначено порушення "П. 22.5 ПКМУ №1306-2001", при цьому, на думку позивача, нормативно-правового акта з такою назвою не існує. Водночас, як обґрунтовано відповідачем у відзиві, пункт 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дійсно містить положення щодо габаритно-вагових обмежень, зокрема визначає допустимі параметри навантаження на вісь для різних типів транспортних засобів. Отже, посилання в акті перевірки на "П. 22.5 ПКМУ №1306-2001" слід розглядати як скорочене технічне позначення нормативного джерела, яке не спотворює зміст зафіксованого порушення та не впливає на правомірність застосування відповідної санкції. Суд вважає, що зазначене формулювання не є істотним порушенням, яке могло б вплинути на законність постанови № 344210.

Отже, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових норм судом не встановлено порушень при прийнятті постанови відповідача про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частин 1 та 2 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом також береться до уваги, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення відповідають наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243 246, 250, 255 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.