Справа № 640/11889/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 640/11889/19

категорія 111010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 22.02.2019,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" (далі - позивач, ТОВ "Дністрові сади", Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про відмову у прийнятті звітності Головного управління ДФС у м. Києві №33021/10/26-15-12-09-18 від 22.02.2019, яким відмовлено у прийнятті податкової декларації платника податку четвертої групи за 2019 рік від 20.02.2019 за № та вважати її такою, що подана ТОВ "Дністрові сади" у день її фактичного отримання податковим органом 20.02.2019;

- зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію ТОВ "Дністрові сади" в Реєстрі платників єдиного податку.

В обґрунтування позову вказує, що 20.02.2019 подало до ДПІ в Подільському районі м. Києва (код інспекції 2656) загальну звітну декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік, та до Сокирянської ОДПІ - звітну декларацію платника єдиного податку четвертої групи. Спірну декларацію за 2019 рок подано за формою, визначеною Наказом №578. Відповідач у повідомленні про відмову у прийнятті звітності посилається на недостовірне значення реквізиту «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація». Однак, у формі декларації платника єдиного податку, затвердженому наказом МФУ від 19.06.2015 №578, рядок з такою назвою відсутній. Зазначає, що в формі декларації є наступні рядки: Рядок 7 Декларації називається «Найменування контролюючого органу за основним місцем обліку платника». Рядок 8 Декларації називається «Найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок), до якого подається декларація». Таким чином, ТОВ «Дінстрові сади» при заповненні, та поданні загальної звітної Декларації платника єдиного податку у Подільському районі м. Києва, у рядку 7 «Найменування контролюючого органу за основним місцем обліку платника» вказали ДПС у Подільському районі ГУ ДВС у м. Києві, а у рядку 8: «Найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок), до якого подається декларація» вказали: Сокирянська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області, - ДПІ за фактичним розташуванням земельних ділянок. Враховуючи викладене, позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та просить його скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 08.08.2019. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що відповідно до п.49.15 ст. 49 Кодексу податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв`язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації. ГУ ДФС у м. Києві відповідно до пп. 49.11, 49.15 ст. 49 Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 22.02.2019 №33021/10/26-15-12-09-18 повідомило ТОВ «Дністрові сади», що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів (п.49.8 ст. 49 Кодексу) документ податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 20.02.2019 за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація» (п. 48.3 ст. 48 гл. 2 розд. II Кодексу), оскільки в декларації вказано Сокирянська ОДНІ ГУ ДФС у Чернівецькій області. Рекомендований лист з повідомленням про вручення від 22.02.2019 №33021/10/26-15-12-09-18 згідно поштового повідомлення отриманий представником підприємства 28.02.2019. Таким чином, Позивач не підтвердив статус платника єдиного податку, оскільки не подав до 20 лютого поточного року загальну податкову декларацію з податку на поточний рік, оскільки, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією. Просить відмовити у задоволенні позову.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825-ІХ), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

Відповідно до статті 1 Закону № 2825-ІХ Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано.

На підставі пункту другого розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ, за результатами автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд Житомирському окружному адміністративному суду.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 07 березня 2025 року, суддю Лавренчук О.В. визначено головуючою суддею для розгляду даної адміністративної справи.

Суддя своєю ухвалою від 12.03.2025 прийняла до провадження дану адміністративну справу.

Ухвалою від 12.03.2025 постановлено замінити відповідача у справі №640/11889/19 Головне управління ДФС у м.Києві на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Копії ухвали суду від 12.03.2025 сторони отримали в електронних кабінетах підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Станом на дату розгяду справи, заяв, клопотань сторони до суду не надсилали.

У період із 30.06.2025 по 18.07.2025 та із 06.08.2025 по 26.08.2025 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ТОВ "Дністрові сади" 19.05.2010 зареєстроване Сокирянської районною державною адміністрацією Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію №496864 Серія А01 (а.с. 14).

У витягу з ЄДР міститься інформація, що позивач із 20.05.2010 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві. Основний вид Діяльності за КВЕД 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2019 ТОВ "Дністрові сади" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві подало загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої черги у якій зазначено (а.с. 33):

рядок 7 "Найменування контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків": Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві;

рядок 8 «Найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок), до якого подається декларація»: Сокирянська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Товариством отримано квитанції про доставку 20.02.2019 до ГУ ДФС у м. Києві (Подільський район м. Києва) Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи, реєстраційний номер (а.с. 50).

Головне управління ДФС у м. Києві сформувало "Повідомлення про відмову у прийнятті звітності" від 22.02.2019 №33021/10/26-15-12-09-18 (а.с. 51) у якому зазначило: "Головне управління ДФС у м. Києві відповідно до пп. 49.11, 49.15 ст. 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) повідомляє, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів (п. 49.8 ст. 49 Кодексу) документ податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, який був прийнятий 20.02.2019 за №, вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Назва контролюючого органу, до якого подається декларація» (п. 48.3 ст. 48 гл. 2 розд. II Кодексу), оскільки в декларації вказано Сокирянська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій обл."

Належними доказами підтверджується, що ТОВ "Дністрові сади" оскаржило "Повідомлення про відмову у прийнятті звітності" від 22.02.2019 №33021/10/26-15-12-09-18 в адміністративному порядку шляхом подання скарги (а.с. 52).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.04.2019 №18709/6/99-99-12-03-05-15, скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення від 22.02.2019 №33021/10/26-15-12-09-18 - без змін.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ "Дністрові сади" вважає повідомлення від 22.02.2019 №33021/10/26-15-12-09-18 протиправним та таким, що порушує права Товариства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

У силу п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента (п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України).

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу (п. 48.7 ст. 48 ПК України).

Відповідно до п. 46.4 ст. 46 ПК України, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

Отже, відсутність такого обов`язкового реквізиту податкової декларації як найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, є законодавчою підставою для не визнання останньої в якості податкової декларації.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються у главі 1 розділу XIV ПК України.

Приписами пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

При цьому, у силу пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що податкова декларація на поточний рік платником єдиного податку четвертої групи для щорічного підтвердження статусу такого платника до 20 лютого поточного року одночасно подається як контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку, так і контролюючому органу за місцем розташування земельної ділянки.

При цьому, форма податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 №578 зі змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17.03.2017 №369, якій відповідає наявна у матеріалах справи копія податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік (реєстраційний №), у рядку 7 повинна містити найменування контролюючого органу за основним місцем обліку платника, а у рядку 8 - найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок), до якого подається декларація.

Відтак, зазначення ТОВ "Дністрові сади" у податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік (реєстраційний №) у рядку 7 "Найменування контролюючого органу за основним місцем обліку платника" Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС України м. Києві, а у рядку 8 "Найменування контролюючого органу за місцем розташування земельної(их) ділянки(ок), до якого подається декларація" - Сокирнянська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області, цілком відповідає як вимогам Податкового кодексу України в частині наявності обов`язкових реквізитів щодо зазначення найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, так і форми такої декларації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 №578 зі змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17.03.2017 №369.

У той час, суд звертає увагу, що вказана податкова декларація ТОВ "Дністрові сади" подана у межах строків, визначених приписами пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 та пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, тобто до 20 лютого поточного року, а саме: 20.02.2019, про що свідчить зміст квитанції №2 (а.с. 50).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача не було законодавчо мотивовані підстави для невизнання податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік від 20.02.2019 (реєстраційний №).

Як наслідок, рішення відповідача щодо не визнання податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік від 20.02.2019 (реєстраційний №) є протиправною, а вказану податкову декларацію слід визнати поданою датою її подання, тобто 20.02.2019.

Щодо позовних вимог в частині, щодо "Зобовязати Головне управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію ТОВ "Дністрові сади" в Реєстрі платників єдиного податку", суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 299.1-299.6 ст. 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

У випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки.

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку. Підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу. Згідно з п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Отже, неподання контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкової декларації на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, може бути підставою для анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази прийняття відповідачем рішенням та відповідно, анулювання реєстрації Товариства платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлено судом обставини, що підтверджується належними доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимомг, з огляду на що вони підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2007,00 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" (вул. Межигірська, 87-А, м. Київ, м. Київ, 04080, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнати протиправним та скасувати "Повідомлення про відмову у прийнятті звітності" Головного управління ДФС у м. Києві №33021/10/26-15-12-09-18 від 22.02.2019.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві визнати одержану 20.02.2019 загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік № Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" такою, що подана у день її фактичного отримання Головним управлінням ДФС у м. Києві, тобто 20.02.2019.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дністрові сади" документально підтверджені судові витрати у сумі 2007 (дві тисячі сім ) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

27.10.25