Справа № 500/5718/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/5718/25

27 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Білик Людмилу Станіславівну, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій позивач просить:

визнати протиправними дії Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у поновленні актового запису про шлюб № 1361 від 24 червня 1994 року, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити актовий запис про шлюб № 1361 від 24 червня 1994 року, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161,172 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 08.10.2025 позовну заяву залишено без руху з підстав ненадання позивачем доказів сплати судового збору, встановлено десятиденний строк для усунення недоліків. При цьому зауважено, що долучена до позовної заяви квитанція №8192-4820-2604-0999 від 23.09.2025 не може вважатися доказом сплати судового збору, оскільки вказаний платіжний документ слугує підтвердженням сплати судового збору в іншій адміністративній справі №500/5563/25.

20.10.2025 представником позивача адвокатом Білик Л.С. подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначає, що квитанція №8192-4820-2604-0999 від 23.09.2025 була надана в якості доказу сплати судового збору у справі №500/5563/25, в якій ухвалою суду від 30.09.2025 позовну заяву повернуто до відкриття провадження. Оскільки сплачений згідно квитанції №8192-4820-2604-0999 від 23.09.2025 судовий збір позивачу не повернуто, адвокат Білик Л.С. просить зарахувати сплачені згідно вказаної квитанції кошти в якості судового збору по даній справі, а недоліки позовної заяви вважати усуненими.

Надаючи правову оцінку заяві представника позивача на предмет її відповідності нормам процесуального права, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно частини першої статті першої зазначеного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами частини першої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. (частина 1 статті 4 Закону № 3674-VI)

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI передбачено, що у разі повернення заяви сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що звертаючись до суду позивач, за відсутності визначених законом пільг, зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору у межах кожної справи окремо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2021р. по справі №160/5879/20.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. по справі №810/504/17, слідує, щосудовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом №3674, підлягає сплаті за подання кожного окремого позову в разі відсутності пільг щодо його сплати, а тому судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову в одній справі, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову, в тому числі тим самим позивачем до того самого суду.

У разі ж повернення особі поданої ним позовної заяви остання не позбавлена права звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №3674-VI.

Отже, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому на розсуд особи може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої в одній справі суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.

В ухвалі від 08.10.2025 судом встановлено, що судовий збір за наданою позивачем квитанцією №8192-4820-2604-0999 від 23.09.2025 сплачений і зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України у межах іншої адміністративної справи (№500/5563/25), а тому з огляду на наведені вище норми Закону №3674-VI та висновки Верховного Суду не може вважатись сплаченим у даній справі.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що заява представника позивача адвоката Білик Л.С. про визнання квитанції №8192-4820-2604-0999 від 23.09.2025 про сплату судового збору у справі №500/5563/25 належним доказом сплати судового збору у даній справі задоволенню не підлягає, а тому відсутні правові підстави вважати недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 08.10.2025, усуненими.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. (частина 5 статті 169 КАС України)

Суд зазначає, що розгляд даної заяви здійснено з урахуванням строку перебування головуючої судді в основній щорічній відпустці, в порядку черговості у перший робочий день.

Враховуючи, що позивачем не усунено визначені ухвалою суду від 08.10.2025 недоліки позовної заяви у встановлений судом строк та спосіб, а саме шляхом надання документу про сплату судового збору за даною позовною заявою не надано, а тому наведене зумовлює повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї матеріалів згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Повернення позовної заяви та надання позивачу права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою позовною заявою, не є обмеженням доступу до суду, гарантованого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Білик Людмили Станіславівни про визнання недоліків позовної заяви усуненими, - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 27 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.