Справа № 560/11625/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Приватного підприємства "Ойлагротрейд" про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Ойлагротрейд", в якому просить накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства "Ойлагротрейд", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 453 339, 10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість по платежах до бюджету в сумі 453 339, 10 грн.

Стверджує, що позивачем вживались заходи з метою виявлення майна, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Як пояснює позивач, проведеними заходами, майна, достатнього для погашення наявної суми боргу не виявлено.

Вказує, що, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно, яке може бути реалізоване з метою погашення податкового боргу.

Зазначає, що на запит позивача від 26.02.2025 року № 2481/5/22-01-13-03-05, від Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області отримано листа від 17.04.2025 року № 5095/5/22-01-13-03-05 в якому зазначено, що згідно уніфікованої автоматизованої електронно - облікової системи за відповідачем тракторів та сільськогосподарської техніки не зареєстровано.

Стверджує, що, проаналізувавши відомості Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ПП "Ойлагротрейд" зареєстрованих автотранспортних засобів не виявлено.

Як пояснює позивач, проведеними позивачем заходами встановлено відсутність майна у відповідача.

Зазначає, що вжиті заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення Головного управління ДПС у Хмельницькій області до суду з цим позовом.

Ухвалою відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана вище ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача, однак на адресу суду повернувся конверт із вкладенням, із відміткою посадової особи АТ "Укрпошта" про причини повернення "Не вручено. За закінченням терміну зберігання".

У той же час, суд враховує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 по справі № 814/1469/17 та від 23.06.2020 по справі № 640/740/19.

Інших засобів зв`язку, за якими платник податків може бути повідомлений у встановлені законодавством строки, позивачем не повідомлялось, оскільки вони йому невідомі. Матеріали справи таких відомостей також не містять. За таких обставин, судом вжито всіх доступних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом.

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Приватне підприємство "Ойлагротрейд" , на день подання позовної заяви зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За даними контролюючого органу на день звернення до суду за приватним підприємством "Ойлагротрейд" рахується податковий борг по платежах до бюджету в сумі 453 339,10 грн.

Даний борг виник по

1) адміністративних штрафах та інших санкціях (кошти спрямовані до державного бюджету), на підставі:

- рішення про застосування штрафних санкцій № від 19.03.2020 року в сумі 30 300,00 грн.;

- нарахованої пені по податку на загальну суму 2 560,44 грн.;

2) адміністративних штрафах та інших санкціях (кошти спрямовані до місцевого бюджету), на підставі:

- податкового повідомлення рішення № від 02.09.2020 року в сумі 114 478,66 грн.;

- податкового повідомлення рішення № 1729/0901 від 12.03.2021 року в сумі 300 000,00 грн.;

- податкового повідомлення рішення № від 11.04.2022 року в сумі 6 000,00 грн.;

Відповідачу вручено податкову вимогу про сплату податкового боргу форми «Ю» № 129452-52 від 02.10.2020 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно, яке може бути реалізоване з метою погашення податкового боргу.

На запит позивача від 17.04.2025 року № 5095/5/22-01-13-03-05 від Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області отримано листа від 01.05.2025 року № 10/1/1986 в якому зазначено, що згідно уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за відповідачем тракторів та сільськогосподарської техніки не зареєстровано.

Згідно із відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за відповідачем зареєстрованих автотранспортних засобів не виявлено.

Із матеріалів справи вбачається відсутність майна у відповідача.

Вжитті позивачем заходи по погашенню боржником податкового боргу не призвели до позитивного результату.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стаття 87 Податкового кодексу України визначає джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (пункт 87.1 статті 87 Податкового кодексу України ).

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 Податкового кодексу України ).

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та / або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та / або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу

Наведена норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Отже, відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, як підстава для накладення арешту на кошти платника податку у банку, має бути підтверджена під час судового розгляду.

При цьому, така відсутність відповідного майна має бути саме на момент, коли у контролюючого органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом коштів.

У свою чергу, оскільки відповідно до пункту 95.2 Податкового кодексу України право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.

Отже, контролюючі органи в силу підпункту пункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас така недостатність повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 30 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.

У цій справі належними і достатніми доказами, які наведені вище, підтверджено вжиття позивачем заходів, передбачених Податковим кодексом України, для стягнення податкового боргу з платника податків, а саме: направлення податкової вимоги, звернення до суду після закінчення 30 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги з вимогами про стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, після ухвалення судового рішення, вчинення дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна платника податків.

Судом встановлено, що у відповідача вбачається відсутність майна у відповідача, яке можливо було б реалізувати з метою погашення податкового боргу. У свою чергу, позивачем вжито передбачених податковим законодавством необхідних заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Відсутність майна у відповідача для погашення суми податкового боргу унеможливлює виконання покладених на контролюючий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань стосовно погашення податкового боргу.

Отже, оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 453 339, 10 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позов, доказів його повної сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а також встановлено відсутність майна у відповідача для погашення цього податкового боргу, то наявні усі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку відповідача.

При цьому, арешт коштів накладається у межах суми податкового боргу, право на стягнення якої наявне у контролюючого органу на момент прийняття цього судового рішення, а саме 453 339, 10 грн, оскільки арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання зобов`язань платника податків щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 № 2121-ІІІ, арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З врахуванням викладеного, а також відсутністю витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства "Ойлагротрейд" (30600, Хмельницька область, с-ще Теофіполь, вул. Шевченка, буд. 67, корп. Д, ), що знаходяться в банку, у межах суми податкового боргу в розмірі 453 339 (чотириста п`ятдесят три тисячі триста тридцять дев`ять) гривень 10 копійок.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:Приватне підприємство "Ойлагротрейд" (вул. Шевченка, 67, корп.Д, с-ще Теофіполь,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,30602 , код ЄДРПОУ - 37163335)

Головуючий суддя Є.В. Печений