Справа № 520/3915/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 р.Справа № 520/3915/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3915/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), у якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягала у не проведенні перерахунку та невиплаті пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області»;

зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області», виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати перерахованої пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі № 520/3915/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягала у не проведенні перерахунку та невиплаті пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області», виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати перерахованої пенсії.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в загальному розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області.

26.08.2025 представником позивача подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій він просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі № 520/3915/22 із зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії на підставі довідки № 33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області», виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати перерахованої пенсії, на стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_2 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 197393,06 грн.

В обґрунтування вказаної заяви представником позивача зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі №520/3915/22, яке набрало законної сили 09.08.2022, на даний час відповідачем не виконано в частині виплати на користь заявника перерахованої пенсії у розмірі 197393,06 грн. та позивачу не виплачено вказану суму.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 по справі № 520/3915/22 у задоволенні заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України у справі №520/3915/22 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 по справі № 520/3915/22 та ухвалити нове рішення, яким змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі №520/3915/22 із зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області», виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати перерахованої пенсії, на стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_2 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 197393.06 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на положення ч.3 ст. 378 КАС України, зазначив, що законодавець прямо передбачає єдиний варіант зміни способу виконання, який був спершу заявлений до суду та відображений в рішенні (в нашому випадку «зобов`язати здійснити перерахунок та виплату») виключно на «стягнення». Тому, як вказує апелянт, зміна способу не може вважатися прийняттям нового рішення. Зазначив, що з метою виконання рішення суду відповідач самостійно розрахував, визначену в рішенні суду, різницю у розмірі 197393,06 грн та відобразив це у окремому письмовому документі , доданому до матеріалів справи. У зв`язку з чим, позивач стверджує, що зазначення саме цієї суми, як предмету стягнення, узгоджується з позицією відповідача, - як існування в цілому, так і її розмір.

Звернув увагу суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції не враховано пряму норму частини 3 статті 378 КАС України (у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024) та не надано правової оцінки щодо самостійної підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень пенсійних виплат, які не були виплачені заявнику протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі №520/3915/22, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області», виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати перерахованої пенсії.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 набрало законної сили 09.08.2022, що підтверджується даними програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)".

У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі №520/3915/22 в частині виплати на користь ОСОБА_2 перерахованої пенсії у розмірі 197393,06 грн, позивач звернувся до суду із даною заявою.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви позивача, поданої у порядку статті 378 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що зміна способу і порядку виконання судового рішення у тому вигляді, у якому просить заявник, не сприятиме ефективному виконанню судового рішення та відновленню порушеного права позивача, оскільки невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення в частині здійснення необхідних виплат через брак коштів на них не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, так як ця виплата буде здійснена при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В силу приписів статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ Про виконавче провадження (далі Закон - 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05 червня 2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI), виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За приписами статті 7 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Тобто з приведеного вище вбачається, що звернення до суду у зазначеній категорії справ є обов`язком державного виконавця, який виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Водночас, з 19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 378 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

При цьому, згідно із пунктом 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-IX, справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Так, відповідно до частини 1 статті 378 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (абзац 1 частини 3 статті 378 КАС України).

Згідно із абзацом 2 частини 3 статті 378 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX), невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, за змістом вказаної норми КАС України з 19.12.2024 у справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення протягом двох місяців з дня набрання останнім законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення, зокрема шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Колегія суддів враховує, що справа, яка переглядається, є справою з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

З наявного в матеріалах справи розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №/34(а.с. 39 зворот) судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі № 520/3915/22, яке набрало законної сили 09.08.2022, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 у загальному розмірі 197393,06 грн.

Однак, різниця в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 у загальному розмірі 197393,06 грн пенсійним органом фактична виплачена не була ані станом на час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 , ані на дату подання заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення (26.08.2025).

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі № 520/3915/22 станом на момент звернення позивача до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення (26.08.2025) в частині здійснення фактичної виплати заборгованості у розмірі 197393,06 грн не виконано значно більше ніж протягом двох місяців.

Колегія суддів наголошує, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Тобто, в будь-якому разі, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Колегія суддів вважає помилковими мотиви суду першої інстанції, покладені в основу відмови у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, оскільки положеннями абзацу 2 частини 3 статті 378 КАС України в редакції Закону № 4094-IX чітко перебачено, що невиконання судового рішення у справах про пенсійні виплати протягом двох місяців є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Враховуючи викладене та те, що з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили минуло більше двох місяців, однак фактичну виплату заборгованості здійснено не було, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі шляхом стягнення з ГУ ПФУ відповідних виплат, що зумовлює прийняття рішення про задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з підпунктом 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року по справі № 520/3915/22 слід скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 по справі № 520/3915/22

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року по справі № 520/3915/22 скасувати.

Ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі № 520/3915/22 зі способу "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії на підставі довідки №33/41-3603 від 03.09.2021 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Харківській області», виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою ним пенсією за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати перерахованої пенсії" на "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків, майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2-й поверх ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 року по справі №520/3915/22 грошову суму у розмірі 197 393 (сто дев`яносто сім триста дев`яносто три тисячі) гривень 06 копійок."

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 27.10.2025 року