Справа № 140/35341/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Справа № 140/35341/23 пров. № А/857/8445/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОКОМП» про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОКОМП» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (суддя Лозовський О.А., м.Луцьк) -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Головне управління ДПС у Волинській області (далі Головне управління) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОКОМП» (далі ТОВ), в якому просило стягнути з рахунків та готівки ТОВ в дохід бюджету податковий борг в сумі 3184990,29 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що для відповідача податкова вимога про стягнення податкових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення від 16.10.2023 № (далі ППР №804) не надсилалась.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив обліковану за ним суму заборгованості до бюджету у розмірі 3184990,29 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідно до даних з ІКС «Податковий блок», за відповідачем рахується податковий борг за платежем податок на додану вартість у сумі 3184990,29 грн.

Так, податковий борг ТОВ за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» виник внаслідок несплати платником податків у встановлені Податковим кодексом України (далі ПК) строки сум грошових зобов`язань, які:

- визначив контролюючий орган шляхом прийняття ППР №703 на суму 3909258,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 2644780,00 грн, за штрафними санкціями 264478,00 грн, яке вручено ТОВ 18.10.2023 (а.с.12);

- визначив платник податків самостійно шляхом подання податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року від 17.08.2023 № на суму 140504,00 грн по терміну сплати 30.08.2023 (а.с.7); за серпень 2023 року від 20.09.2023 № на суму 63265 грн по терміну сплати 02.10.2023 (а. с. 8); за вересень 2023 року від 20.10.2023 № на суму 172933 грн по терміну сплати 30.10.2023 (а.с.9).

Водночас, у платника наявна переплата на суму 1000696,71 грн.

Вказана обставина підтверджується інтегрованою карткою платника податків (відповідача), довідкою про наявність боргу та розрахунком сум податкового боргу заборгованості.

Згадані рішення контролюючого органу скеровувалися платнику податків на його податкову адресу.

В свою чергу, ТОВ оскаржено ППР №703, однак ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі № 140/4343/24, яка набрала законної сили 04.09.2024 позов ТОВ до Головного управління про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Згідно з приписами пункту 38.1 статті 38 ПК виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податкове зобов`язання з податку на додану вартість це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом (підпункт 14.1.1561 пункту 14.1 статті 14 ПК).

Пунктом 54.1 статті 54 ПК встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається податковим боргом платника податків (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК).

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Зважаючи на вказані вище обставини ППР №804 вважається узгодженим.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК).

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Порядок надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення та визначається положеннями статті 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58, пункт 59.1 статті 59 ПК).

За змістом пункту 42.2 статті 42 ПК документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 60.1 статті 60 ПК визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняту податкову вимогу; контролюючий орган зменшує суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Окрім вищевикладеного слід вказати наступне: відповідно до пункту 95.4 статті 95 ПК- контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 №1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме:

- згідно пункту 2 «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 ПК»;

- згідно пункту 3 «Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу»;

- згідно пункту 4. «У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів»;

- згідно пунктів 5, 6 «За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми.

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту».

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Крім того, у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов`язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу. Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються узгодження грошового зобов`язання та наявності підстав для стягнення податкового боргу у судовому порядку (у тому числі направлення та вручення податкової вимоги).

З матеріалів справи видно, що рекомендоване поштове відправлення із надісланою відповідачу податковою вимогою від 06.09.2023 №0-0320 отримано відповідачем 15.09.2023, що підтверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а с.6). ППР №804 отримано ТОВ 18.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На час ухвалення судового рішення у даній справі вказані вище рішення контролюючого органу є узгодженими та не оскаржувались ТОВ.

Доказів сплати податкового боргу відповідачем суду надано не було.

На підставі викладеного, позивачем підтверджено належними доказами, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість зі сплати податку на додану вартість у сумі 3184990,29 грн.

Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до бюджету у розмірі 3184990,29 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів скасування ППР №804 чи оскарження ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі № 140/4343/24, апеляційному суду не надано, відсутні докази погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОКОМП» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула