Справа № 240/18734/25
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів

24 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/18734/25

категорія 106020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження з власної ініціативи питання про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не реєстрації та не розгляді рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зареєструвати та розглянути рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами у строк, визначений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

Через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних) які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 79 КАС України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з частинами 3, 6 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153/2008) передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Суд відмічає, що подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Згідно з п.241 Положення №1153/2008, накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Таким чином, безпосередньо на кожному рапорті військовослужбовця про звільнення за наявності відповідних підстав має міститися клопотання безпосереднього (прямого) командира про звільнення зазначеного військовослужбовця з військової служби та передачу цього рапорту в порядку підпорядкування по ланцюгу до командира військової частини чи іншої посадової особи, яка має право звільнення підлеглого військовослужбовця.

Водночас, безпосередній командир військовослужбовця, за наявності відповідних підстав, має право відмовитися клопотати перед своїм безпосереднім командиром про звільнення зазначеного військовослужбовця.

Так, представником позивача до матеріалів суду було додано фотокопію рапорту ОСОБА_1 із наявністю на ньому підписів командира навчальної роти, командира навчального батальйону та резолюцією помічника командира військової частини з правової роботи, однак, такий рапорт не було передано безпосередньо до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті.

При цьому, жодних відміток щодо причин неприйняття вказаного рапорту вищевказаними особами не зазначено.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ):

- пояснення командира навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 щодо подання рапорту ОСОБА_1 про звільнення за сімейними обставинами, а саме дії, які були вчинені командиром навчальної роти при поданні цього рапорту; пояснення командира навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 щодо подання рапорту ОСОБА_1 про звільнення за сімейними обставинами, а саме дії, які були вчинені командиром навчального батальйону при поданні цього рапорту; пояснення помічника командира військової частини НОМЕР_1 про наявність його резолюції на рапорті ОСОБА_1 , а саме дії, які були вчинені ним при отримані цього рапорту та причини не направлення рапорту до відділення стройової для реєстрації; пояснення начальника відділення стройової військової частини НОМЕР_1 щодо причин не реєстрації рапорту ОСОБА_1 .

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом. (ч. 7 та 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом із тим, суд враховує, що строк розгляду справи закінчується, а тому зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Захищене статтею 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку розгляду справи поза межами строків, визначених КАС України, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 79, 80, 243, 248, 250, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Продовжити строк розгляду справи, застосовуючи ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 пояснення командира навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 щодо подання рапорту ОСОБА_1 про звільнення за сімейними обставинами, а саме дії, які були вчинені командиром навчальної роти при поданні цього рапорту; пояснення командира навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 щодо подання рапорту ОСОБА_1 про звільнення за сімейними обставинами, а саме дії, які були вчинені командиром навчального батальйону при поданні цього рапорту; пояснення помічника командира військової частини НОМЕР_1 про наявність його резолюції на рапорті ОСОБА_1 , а саме дії, які були вчинені ним при отримані цього рапорту та причини ненаправлення рапорту до відділення стройової для реєстрації; пояснення начальника відділення стройової військової частини НОМЕР_1 щодо причин нереєстрації рапорту ОСОБА_1 .

Відповідачу витребувані документи протягом п`яти днів з дня отримання ухвали направити на адресу суду або повідомити суд про причини неможливості подання витребовуваних матеріалів.

Попередити відповідача, що невиконання ухвали суду про витребування доказів може мати наслідком застосування заходів встановлених статтями 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України або заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя О.Г. Попова