Справа № 160/23186/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
12 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи: з 02.08.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 31.12.2009 року в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», з 01.10.2010 року по 20.04.2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах з врахуванням за Списком №1 періодів роботи: з 02.08.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 31.12.2009 року в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», з 01.10.2010 року по 20.04.2017 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачі 1, 2 не скористалися правом на подання відзивів на позов.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.07.2025 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до територіальних органів Пенсійного фонду України.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №81 від 10.07.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1. В рішенні, зокрема, зазначено: «...Вік заявника на момент звернення 50 років 0 місяців 12 днів.

Страховий стаж особи становить 29 років 3 місяці 6 днів.

Пільговий стаж особи становить 4 роки 2 місяці 18 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби згідно військового квитка НОМЕР_1 , оскільки долучено скан-копію не оригіналу документу;

- до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідкою від 04.06.2025 №228 з 02.08.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 31.12.2009, оскільки, згідно відомостей, що містяться в індивідуальних даних про застраховану особу, згідно сплати внесків (ОК-5), заявник у період з 2002 по 2010 роки працював у двох підприємствах, щодо яких сплачувались внески за повні місяці, тому неможливо встановити той факт, що заявник працював повний робочий день на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1. Окрім цього, у записі про період роботи з 02.08.2002 по 15.01.2003 невірно вказана позиція посади згідно Списку №1. Періоди роботи можливо буде врахувати після акту зустрічної перевірки.

Додатковий коментар: відмовити у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1), через відсутність необхідного пільгового стажу.».

Не погоджуючись з рішенням відповідач 2, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності необхідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повніш рік такої роботи.

Наведені правила є основною для вирішення питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому, згідно з п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є: наявність у особи одночасно наступних умов: вік 50 років, стаж роботи у чоловіків не менше 22 років, з яких не менше 10 років зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та за наявності результатів атестації робочих місць.

Поряд з цим, суд вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Натомість уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників подаються лише за умови, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 01.10.2010 року по 20.04.2017 року в ТОВ «Промисловий ремонт» (), суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.09.1998, 02.08.2002 його було прийнято в ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рудозбагачувальну фабрику №1 слюсарем черговим та з ремонту устаткування основної виробничої дільниці №1, що підтверджується записом №3 в трудовій книжці.

18.12.2006 року позивача було переведено на рудозбагачувальній фабриці слюсарем черговим та по ремонту устаткування 4 розряду основної виробничої дільниці №1, що підтверджується записом №4 в трудовій книжці.

30.09.2010 року позивача було звільнено у зв`язку з переведенням в ТОВ «Промисловий ремонт» згідно з п.5 ст.36 КЗпП, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис №5.

Посади, на якій працював в зазначені періоди позивач, передбачені Списком 1 постанови КМУ №162 від 11.03.1994 року, та Списком постанови КМУ №1644 від 13.12.2004 року (доповнення до постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року), які діяли у відповідні періоди роботи.

Також, як вбачається з матеріалів справи, в зазначений період роботи була проведена атестація робочих місць за умовами праці відповідно до наказів №141а від 16.03.2000 року, №246 від 02.03.2005 року, №137 від 24.02.2010 року, якими, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за займаними посадами. Про проведену атестацію робочого місця у трудовій книжці на стор. 5 зроблені відповідні записи, що у вказаний період за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Записи в трудовій книжці зроблено відповідно до абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року, де зазначено, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Тобто це означає що роботодавець зробив записи в трудовій книжці з врахуванням всіх умов необхідних для виникнення у особи права на пенсію на пільгових умовах, а саме, що посада віднесена до Списку, що проведена атестація робочих місць та повної зайнятості працівника у шкідливих умовах праці, за повноту і достовірність яких він несе відповідальність.

Означені записи про підтвердження пільгового характеру роботи в трудовій книжці не оскаржено та в судовому порядку недійсним не визнано.

Також, на підтвердження пільгового стажу роботи позивача в зазначений період в ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до матеріалів справи долучена копія довідки №218 від 04.06.2025 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до вказаної довідки:

- в період з 02.08.2002 року по 15.01.2003 року позивач працював повний робочий день на Інгулецькому гірничо-збагачувальному комбінаті (перетворений на приватне акціонерне товариство) в виробництві «Збагачення» в якості слюсаря чергового та з ремонту устаткування на основній виробничій дільниці №1 (дільниця кулькового дрібнення) рудозбагачувальної фабрики №1 і був зайнятий на дільницях діючих виробництв, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, що передбачено списком 1 розділ II підрозділ «а» позиція « 1в», затвердженого постановою КМУ №773 від 15.11.1994 року (доповнення до постанови №162 від 11.03.1994;

- в період з 16.01.2003 року по 30.09.2010 року позивач працював повний робочий день в якості слюсаря чергового та з ремонту устаткування на основній виробничій дільниці №1 (дільниця кулькового дрібнення) рудозбагачувальної фабрики №1 і був зайнятий на дільницях діючих виробництв, де основні робітники користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, що передбачено списком 1 розділ II підрозділ «а» позиція « 2а-3б», затвердженого постановою КМУ №1644 від 13.12.2004 року (доповнення до постанови №36 від 16.01.2003).

В період з 02.08.2002 року по 31.12.2007 року за Списком №1 позивачем було відпрацьовано 5 років 4 місяці 29 днів. В період з 01.01.2008 року по 30.09.2010 року за Списком №1 відпрацьовано відповідно виборці: 2008 рік - 11 місяців 28 дн., 2009 рік - 11 місяців 28 дн., 2010 рік - 8 місяців 28 дн.

Відомості у довідці зроблені на підставі особової картки ф.Т2, штатного розкладу, розрахункових відомостей, наказів про прийняття, переміщення за 2002-2010рр. картка обліку фактично відпрацьованого часу у шкідливих умовах. Атестації робочого місця проведена на підставі наказів №141а від 16.03.2000р., №246 від 02.03.2005 року, №137 від 24.02.2010 року.

Про пільговий характер праці на вказаному підприємстві у зазначений період також свідчить долучена до матеріалів справи копія Витягу з наказів по ПрАТ «ІНГЗК» «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті», де зазначені накази, відповідно до яких була проведена атестація, і підтверджено право позивача на пенсію по Списку №1 за займаними ним посадами. Зазначені накази про атестацію відповідають наказам, записи з яких зроблено в трудовій книжці позивача.

Таким чином, в трудовій книжці наявні всі записи, які підтверджують, що позивач працював в ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» за Списком №1 в період з 02.08.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 31.12.2009 року повний робочий день на роботах зі шкідливим умовами, що дає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, а також, ці обставини підтверджені уточнюючою довідкою та витягами з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, що, в свою чергу, спростовує твердження відповідача 2 в рішенні про відмову у призначенні пенсії щодо неможливості встановити факт праці в шкідливих умовах та повноту робочого часу в зазначені періоди роботи в ПРАТ «Інгулецький ГЗК».

Враховуючи, що трудова книжка - основний документ про трудову діяльність працівника, суд зазначає, що відомості про роботу у зазначений вище період на іншому підприємстві, яким сплачувалися внески відповідно до ОК-5, в трудовій книжці позивача відсутні.

Крім того, відповідно до довідки №1172/05 від 08.08.2025 року ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» (, яке значиться в ОК-5 як платник внесків за 2003-2010 роки), трудовий договір між позивачем і підприємством не укладався, в трудових відносинах позивач не перебував.

Щодо відомостей в індивідуальних відомостях (форма ОК-5) стосовно оплати внесків іншим підприємством, слід зазначити, що відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Щодо посилання у спірному рішенні на те, що у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у записі про період роботи з 02.08.2002 року по 15.01.2003 року невірно вказана позиція посади згідно із Списком №1, слід зазначити, що пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

При цьому, обов`язок по здійсненню записів у трудовій книжці та інших документах покладено на керівників підприємств, власників або уповноважені ним органи, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії. Неточність в записах у документації про трудовий стаж не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, що дає мені право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення документації про стаж з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документації про трудовий стаж.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.10.2010 року по 20.04.2017 року в ТОВ «Промисловий ремонт» (), слід зазначити наступне.

Відповідно до трудової книжки, 01.10.2010 року позивача було прийнято на роботу до ТОВ «Промисловий ремонт» по переводу з ВАТ «Інгулецький ГЗК» слюсарем черговим та з ремонту устаткування 4 розряду на основній виробничій дільниці №1 (кулькового дроблення), про що зроблено запис в трудовій книжці №7, з зазначенням наказу про прийняття на роботу та відміткою про проведену атестацію робочого місця, наказом про атестацію, які підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Встановлено, що на вказане підприємство позивача було переведено з ВАТ «Інгулецький гірничозбагачувальний комбінат», де він займав туж саму посаду та виконував туж саму роботу (записи №3, №4 в трудовій книжці).

05.03.2013 року на тому ж підприємстві позивача було переведено слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду на основній виробничій дільниці №1 (кулькового дроблення), про що зроблено відповідний запис №8 з зазначенням наказу про переведення та відмітками про проведену атестацію робочого місця, наказами про атестацію, які підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Позивач пропрацював на цій посаді до 20.04.2017 року, коли його було звільнено за власним бажанням згідно з ст.38 КЗпП України, запис в трудовій книжці №9.

В зазначений період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» роботодавцем була проведена атестація робочого місця за умовами праці відповідно до наказу №1/40 від 01.10.2010 року, та наступна атестація відповідно до наказу №1/132/10 від 08.12.2014 року, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за займаною позивачем посадою та робочим місцем. Про проведену атестацію робочого місця та про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 в ТОВ «Промисловий ремонт» в трудовій книжці було зроблено відповідні записи з посиланням на витяги з наказів про атестацію №1/40 від 01.10.2010 року та №1/132/10 від 08.12.2014 року (стр. 9-11 в трудовій книжці).

Посада та місце роботи позивача в ТОВ «Промисловий ремонт» передбачені Списком №1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003 та постанови №461 від 24.06.2016, які діяли на той час.

Вказані в трудовій книжці записи про пільговий стаж в період роботи з 01.10.2010 року по 20.04.2017 року в ТОВ «Промисловий ремонт» зроблено у точній відповідності до вимог п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, де зазначено, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років, результати атестації використовуються для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до положень ч.6, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442, атестація робочих місць передбачає підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах. Крім того, в атестації зазначаються і умови, і характер праці тощо. Ці нормативні акти вказують, що записи в трудовій книжці робляться на підтвердження саме права на пенсію на пільгових умовах без будь-яких застережень.

В трудовій книжці позивача роботодавцем зроблено відповідні записи, якими підтверджено право на пільгову пенсію за Списком 1 за результатом атестації робочих місць у спірні періоди. Тобто, це означає, що роботодавець зробив записи в трудовій книжці з врахуванням всіх умов необхідних для виникнення у особи права на пенсію на пільгових умовах, а саме, посада віднесена до Списку 1, проведена атестація робочих місць та повна зайнятість працівника у шкідливих умовах праці, за повноту і достовірність яких він несе відповідальність. Означені записи про підтвердження пільгового характеру роботи в трудовій книжці не оскаржено та в судовому порядку недійсним не визнано.

Підтвердженням зазначених підстав набуття права на пільгову пенсію, у тому числі й повної зайнятості, є звітні дані відносно позивача, які роботодавець - страховик подає до Пенсійного фонду стосовно особливих умов праці у спірний період, що дають право на пенсію на пільгових умовах, а це, як зазначалося вище: і повна зайнятість, і проведена атестація, і кількість відпрацьованих днів тощо, віднесення посади до Списку 1, які містяться у наданій мною формі ОК-5.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються для визначення права застрахованої особи на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

В даному випадку спір стосується періоду роботи вже після впровадження системи персоніфікованого обліку.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), у розділі «Відомості по спеціальному стажу» містяться відомості, що в спірний період позивач мав безпосередньо спеціальний стаж на підприємстві з кодом ЄДРПОУ страхувальника - 36608356, що відповідає - ТОВ «Промисловий ремонт» з кодом підстави обліку спеціального стажу - ЗП301ЗА1 з посиланням на наказ про атестацію робочого місця №1/40 від 01.10.2010 року, №1/132/10 від 08.12.2015 року, кількість днів в особливих умовах праці.

Код для обліку спеціального стажу спочатку визначався постановою Правління ПФУ від 08.10.2010 року №22-2, в подальшому Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015.

Код обліку спеціального стажу - ЗП301ЗA1 визначає: Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад.

Зазначені дані в індивідуальних відомостях застрахованої особи, вказують на те, що позивач у зазначені періоди працював повний робочий день в шкідливих і важких умовах, та наявність у нього права на пільгову пенсію за спірні періоди за Списком №1, з посиланням на код спеціального стажу (Список 1), накази про атестацію, кількість днів в особливих умовах праці, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Таке застосування законодавства та включення до пільгового стажу спірного періоду визначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 вересня 2021 року у справі №227/4273/16-а.

Аналогічне застосування законодавства та правової позиції Верховного Суду зроблено у постановах Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 року у справі № 160/846/23 та від 29.02.2024 року у справі № 160/23817/23.

Таким чином, зазначені дані в індивідуальних відомостях застрахованої особи у сукупністю з трудовою книжкою, вказують на те, що у спірний період позивач працював повний робочий день в шкідливих і важких умовах, та наявність у нього права на пільгову пенсію за спірні періоди за Списком №1, з посиланням на код спеціального стажу (Список 1), наказ про атестацію, кількість днів в особливих умовах праці, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відтак, враховуючи, що у трудовій книжці та персональних відомостях застрахованої особи (позивача) містяться відповідні записи про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, суд дійшов висновку, що відповідач 2 протиправно не зарахував спірний період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» до пільгового стажу.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

За змістом пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Частиною третьою статті 44 Закону № передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 4.7 Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На переконання суду, відповідач, у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо.

Однак в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач 2, як суб`єкт владних повноважень, скористався таким правом.

Процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали, зокрема, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пункт 2 Порядку № 18-1).

За змістом пунктів 3, 4 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії), які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Пунктом 7 Порядку № 18-1 визначено, що для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:

заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;

запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;

отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;

інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Згідно із пунктом 12 цього Порядку, територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Відтак, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем 2 не доведено вжиття всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяв позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та не доведено правомірності оскаржуваного рішення, яке за своїм змістом не відповідає критерію обґрунтованості.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення йому пенсії на пільгових умовах, без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем 2 рішення №81 від 10.07.2025, а також про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 , визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку № 22-1, відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно повторного розгляду заяви позивача або призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відтак, вимоги до нього не підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 340/9245/21, від 08 березня 2023 у справі № 160/11878/22, від 05 квітня 2023 року у справі 160/11235/22, від 05 квітня 2023 року у справі 340/3832/22.

Отже, з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача 2 зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди роботи з 02.08.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 31.12.2009 в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», з 01.10.2010 по 20.04.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» та зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.07.2025 року, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем 2 не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, а тому, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати під час звернення до суду із даним позовом.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №81 від 10.07.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи: з 02.08.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 31.12.2009 в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», з 01.10.2010 по 20.04.2017 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник