Справа № 380/23265/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23265/24 пров. № А/857/11680/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року (головуюча суддя: Грень Н.М. місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, -

встановив:

ОСОБА_1 , 14.11.2024, звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 в редакції від 20 липня 2024 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 356- Ф від 12 вересня 2024 р. та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 360-Ф від 12 вересня 2024 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 16.01.2024, обчислення та виплату пенсії на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 в редакції від 01 січня 2020 року з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 75-Ф від 16 січня 2024 р. та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 80-Ф від 16 січня 2024 р., враховуючи фактично виплачені суми.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком згідно з нормами ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Зазначила, що розмір пенсії з надбавками становить 23890,93 грн. Однак, з урахуванням застосованого відповідачем обмеження щодо максимального її розміру, пенсія виплачується у сумі 23610,00 грн. У подальшому, отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.09.2024, в якому повідомлено про перерахунок пенсії позивача на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Порядок № 823), внаслідок чого розмір пенсії зменшився до суми 10167,28 грн. Вказала, що форми довідок від 16.01.2024 та від 25.01.2024, на підставі яких первинно був обчислений розмір її пенсії, відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622), та постанові Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (далі Постанова № 1-3). Позивачка не погоджується з діями відповідача щодо зменшення розміру її пенсії, оскільки дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 в редакції від 20 липня 2024 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 356- Ф від 12 вересня 2024 р. та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 360-Ф від 12 вересня 2024 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 починаючи з 16.01.2024 року обчислення та виплату пенсії на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 в редакції від 01 січня 2020 року з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 75-Ф від 16 січня 2024 р. та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 80-Ф від 16 січня 2024 р., враховуючи фактично виплачені суми.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно заяви від 16.01.2024 заявницю переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року та довідки про розмір інших виплат за грудень 2023 року, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Вказує, що розмір пенсійної виплати з 25.01.2024 становив 23610,00 грн. Однак, враховуючи внесені зміни Постановою № 823 щодо перегляду пенсій призначених після 01.01.2024, ОСОБА_1 було переглянуто розмір пенсії відповідно до нових довідок, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (Додаток 1 до Порядку № 622), станом на 25.01.2024, та інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (Додаток 2 до Порядку № 622) за період з 01.01.2024 року по 15.01.2024 року. Зазначає, що після проведеного перерахунку відповідно до нових довідок розмір пенсії позивачки з 01.10.2024 становить 10167,28 грн. За таких обставин вважає, що дії відповідача у проведенні перерахунку пенсії є правомірними, ґрунтуються на Конституції та законах України, а позовні вимоги позивачки є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства.

Позивачкою надано відзив на апеляційну скаргу у якому вона просить залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно заяви позивача від 16.01.2024, її переведено на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Обчислення розміру пенсії проведено на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 16.01.2024 № 75-Ф станом на січень 2024 року та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 16.01.2024 № 80-Ф за грудень 2023 року, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Розмір пенсії з надбавками становить 23890,93 грн, однак, з урахуванням застосованого відповідачем обмеження щодо максимального її розміру, пенсія виплачується у сумі 23610,00 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, 12.09.2024 видано довідку № 356-Ф про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), станом на 16.01.2024, у якій розмір посадового окладу ОСОБА_1 визначено у розмірі 11855,00 грн, надбавка за ранг (7 ранг) 400,00 грн, надбавка за вислугу років (30%, за стаж державної служби 39 років 06 місяців 24 дні) 3556,50 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, 12.09.2024 видано довідку № 360-Ф про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, згідно якої надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2024 року по 15.01.2024 року становили 1133,96 грн.

На підставі наданих довідок, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2024, внаслідок якого розмір пенсії з 01.10.2024 року склав 10167,28 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивачка не погоджується з діями відповідача в частині зменшення розміру її пенсії після перерахунку з 01.10.2024, а тому звернулася до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія за віком згідно ст. 37 Закону № 3723-ХІІ призначена позивачці з 16.01.2024 року, тобто до внесення змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. Суд першої інстанції зазначив, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 можуть стосуватися лише призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій з урахуванням положень ст. 58 Конституції України. Крім того, Постановою № 823 не надано пенсійним органам повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Правове регулювання пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року здійснювалося відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII).

Відповідно до вимог статті 37 зазначеного Закону, право на пенсію державного службовця мали чоловіки, які досягли 62-річного віку, та жінки, які досягли пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, визначеному частиною першою статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та за умови, що на момент досягнення відповідного віку вони працювали на посадах державних службовців. Також право на таку пенсію мали особи, які мали не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначалася у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування). Особам, які на момент звернення за призначенням пенсії не перебували на державній службі, пенсія визначалася у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачувався відповідний внесок.

Разом з тим, з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), яким змінено підходи до пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, Закон № 3723-XII визнано таким, що втратив чинність, за винятком статті 37, яка продовжує застосовуватися до осіб, визначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом, тобто станом на 1 травня 2016 року, займали посади державної служби та мали не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (у редакції 1993 року) та актами Кабінету Міністрів України, зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII), у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на відповідних посадах.

Так само, для осіб, які станом на 1 травня 2016 року мали не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи перебували вони на державній службі на зазначену дату, зберігається право на призначення пенсії державного службовця за правилами статті 37 Закону №3723-XII у порядку, встановленому для осіб із 20-річним стажем державної служби.

Отже, законодавець передбачив, що особи, які на момент набрання чинності Законом № 889-VIII мали необхідний стаж державної служби (10 років для тих, хто займав посади державних службовців, або 20 років незалежно від факту перебування на державній службі на 01.05.2016), зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII. При цьому таке право реалізується у порядку, визначеному для осіб із не менше ніж 20-річним стажем державної служби.

Разом з тим, статтею 37 Закону № 3723-XII встановлено, що для осіб із 20-річним стажем роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, додатковими умовами для призначення пенсії є досягнення певного віку та наявність необхідного страхового стажу.

Аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII у системному зв`язку з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII свідчить, що після 1 травня 2016 року право особи на призначення пенсії державного службовця зберігається лише за умови дотримання сукупності вимог, передбачених зазначеними нормами, а саме: досягнення встановленого віку, наявності необхідного страхового стажу та стажу державної служби у відповідному обсязі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622), який визначає механізм реалізації права окремих категорій громадян, зокрема державних службовців, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 (у редакції, чинній з 1 січня 2020 року), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї, у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Для осіб, які на момент звернення за призначенням пенсії не перебувають на державній службі, пенсія обчислюється з розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено відповідні внески.

При цьому Порядком № 622 визначено такі правила врахування заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності відповідної посади);

інші виплати, що включаються до заробітку для обчислення пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), визначаються за вибором особи, яка звертається за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума таких виплат визначається шляхом ділення їх загальної суми на 60, а неповні місяці можуть за бажанням особи враховуватись як повні;

якщо особа не має 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби після 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на фактичну кількість місяців роботи, при цьому неповні місяці також можуть враховуватись як повні;

для осіб, які не працювали на державній службі після 1 травня 2016 року, сума виплат для обчислення пенсії визначається виходячи з виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та інші виплати, що нараховуються за період, який перевищує один календарний місяць, враховуються пропорційно кількості місяців розрахункового періоду.

Крім того, Порядком № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і не перебувають на державній службі на момент виходу на пенсію, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) може визначатися у середніх розмірах таких виплат, установлених законодавством за місяць, що передує місяцю звернення за пенсією, але не раніше травня 2016 року, за відповідною або прирівняною посадою за останнім місцем роботи на державній службі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 20 липня 2024 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823, якою затверджено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі Постанова № 823, Порядок № 622).

Згідно з пунктом 3 Постанови № 823, вона набирає чинності з дня її офіційного опублікування з 20 липня 2024 року, але застосовується з 1 січня 2024 року, що свідчить про надання їй зворотної дії в часі з метою уніфікації порядку застосування нових правил призначення пенсій.

Пунктами 5 та 6 Порядку № 622 у редакції, затвердженій Постановою № 823, передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 6 до Порядку, видаються виключно для призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у випадках, передбачених пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу». При цьому зазначені довідки не є підставою для перегляду або перерахунку вже призначеної пенсії державного службовця.

Також Постановою № 823 визначено новий порядок дій у разі ліквідації або реорганізації державного органу. У таких випадках довідки про заробітну плату видаються правонаступником ліквідованого органу, а за відсутності правонаступника у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням із Національним агентством України з питань державної служби (НАДС).

Особливу увагу в оновленому Порядку приділено питанням прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби. У разі перейменування посад або відсутності відповідних посад у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння здійснюється після 1 січня 2024 року на основі класифікаційного коду, визначеного державним органом і зазначеного у штатному розписі на дату звільнення особи.

Водночас, за посадами, які не були визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посад державних службовців не здійснюється. У таких випадках довідки про заробітну плату видаються відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 року, з урахуванням вимог пункту 4 Порядку №622.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (далі - Постанова № 1-3; діяла на момент призначення пенсії позивачеві). Цією постановою було затверджено форми наступних довідок: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі заяви позивачки від 16.01.2024 року її було переведено на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ.

Разом із зазначеною заявою позивачка подала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 16.01.2024 року №75-Ф станом на січень 2024 року, а також довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби, від 16.01.2024 року №80-Ф за грудень 2023 року. Зазначені довідки видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачці з 16.01.2024 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Розмір пенсії разом із надбавками становив 23 890,93 грн, проте з урахуванням встановленого відповідачем обмеження щодо її максимального розміру, виплата здійснювалася у сумі 23 610,00 грн.

Згодом відповідач у односторонньому порядку здійснив перерахунок пенсії у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 823, внаслідок чого її розмір було зменшено до 10 167,28 грн.

При цьому управління обчислило пенсію позивачці з 01.10.2024 року з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих відповідно до додатків 1 та 2 до Постанови № 823, а саме: довідки від 12.09.2024 року № 356-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, де проведено класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 16.01.2024 року, і довідки від 12.09.2024 року № 360-Ф про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2024 року по 15.01.2024 року.

Отже, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2024 року, призначеної відповідно до Закону № 889-VIII, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823.

Водночас суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи відповідача про застосування зазначеної постанови, оскільки вона набрала чинності 20.07.2024 року, тоді як переведення позивачки на пенсію державного службовця відбулося ще у січні 2024 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, за винятком випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначене положення означає, що дія нормативно-правових актів поширюється виключно на ті правовідносини, які виникли після набрання ними чинності.

Згідно з частиною третьою статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян.

Конституційний Суд України у рішенні від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001 наголосив, що дія закону чи іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли та припинилися до набрання ним чинності. Таким чином, закріплення принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі є однією з основоположних гарантій правової визначеності, стабільності суспільних відносин та довіри громадян до держави. Винятки з цього принципу допускаються лише у випадках, прямо передбачених частиною першою статті 58 Конституції України.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод означає зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, кількості або інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто будь-яке їх кількісне обмеження.

Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2024 року у справі № 580/6509/23 звернув увагу, що зміна порядку розрахунку пенсії як періодичної виплати фізичній особі внаслідок прийняття нового нормативно-правового акта, який відповідає критеріям якості закону та переслідує легітимну мету, сама по собі не суперечить статтям 22 та 58 Конституції України. Водночас такі зміни не можуть призводити до зменшення розміру пенсії, яку особа вже отримує на момент набрання чинності відповідним актом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 12 липня 2024 року № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» розмір пенсії позивачки, призначеної з 16 січня 2024 року у розмірі 23 610,00 грн, було зменшено відповідачем з 01 жовтня 2024 року до 10 167,28 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія за віком відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ була призначена позивачці до внесення змін до Порядку №622, тобто до набрання чинності Постановою № 823. Отже, реалізація права позивачки на пенсійне забезпечення мала здійснюватися відповідно до норм законодавства, чинних на момент звернення до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою. Початий процес реалізації права має бути завершений за правилами, що діяли на момент його початку.

Таким чином, положення Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 можуть застосовуватися виключно до правовідносин, пов`язаних із призначенням нових пенсій, але не поширюються на перерахунок уже призначених пенсій, оскільки таке тлумачення суперечить статті 58 Конституції України.

Крім того, зазначеною Постановою № 823 не передбачено надання органам Пенсійного фонду повноважень здійснювати перерахунок раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024 року.

Більше того, згідно з пунктом 5 Порядку № 622 (у редакції Постанови № 823), довідки про заробітну плату державних службовців за формами, визначеними додатками 1 6, видаються виключно для призначення пенсій згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та статтею 37 Закону України № 3723-ХІІ. Отже, такі довідки не є підставою для перегляду чи перерахунку вже призначеної пенсії державного службовця.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивачки на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 є неправомірними, оскільки вони порушують принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі та звужують зміст і обсяг конституційного права позивачки на пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що з метою належного способу захисту порушених прав позивачки слід визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії позивачки на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 в редакції від 20 липня 2024 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 356- Ф від 12 вересня 2024 р. та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 360-Ф від 12 вересня 2024 р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 починаючи з 16.01.2024 року обчислення та виплату пенсії на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 в редакції від 01 січня 2020 року з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 75-Ф від 16 січня 2024 р. та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 80-Ф від 16 січня 2024 р., враховуючи фактично виплачені суми.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 380/23265/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська