Справа № 200/6077/25
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Справа№200/6077/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та подання електронне звернення до органів поліції щодо доставлення позивача до ТЦК та СП протиправними;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оновити дані в Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів, та виключити ОСОБА_1 як порушника правил військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовозобов`язаним, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 і має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивачем з`ясовано, що в «резерві +» з`явились відомості, що позивачем нібито порушено правила військового обліку. При цьому, позивачем жодних дій по вчиненню порушень правил військового обліку не вчинялось, дані оновлено вчасно, повісток про виклик ТЦК позивач не отримував, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не виносилась. Позивач вважає дії відповідача щодо внесення даних про нібито «вчинення порушення правил військового обліку» до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів без притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача зазначив, що 22.02.2025 була сформована повістка № 2605758, відповідно до якої позивач був повідомлений про необхідність з`явитися до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 06.03.2025 о 14 год. 00 хв. Повістка була направлена за адресою фактичного місця проживання, яку зазначив позивач у системі Резерв+, а саме: АДРЕСА_3 . Позивач у вказану дату та час не з`явився, чим порушив правила військового обліку, тому, з 16.03.2025 перебуває в розшуку. Звернення щодо розшуку до Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області створено автоматично розпорядником реєстру. Враховуючи вищевикладене, вважав, що в даному випадку відсутні будь-які неправомірні дії з боку відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , є військовозобов`язаним, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 і має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказане підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 .

Так, відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» (сформовано 11.06.2025) ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК, адреса проживання: АДРЕСА_4 (дата уточнення даних 16.07.2024), має відстрочку до 07.08.2025, тип відстрочки - відстрочка від мобілізації до (07.08.2025), батьки трьох і більше дітей.

Відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» (сформовано 16.07.2025) ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК, адреса проживання: АДРЕСА_4 (дата уточнення даних 16.07.2024), має відстрочку до завершення мобілізації, тип відстрочки - п.3 ч.1 ст.23.

У військово-обліковому документі «Резерв +» від 16.07.2025 міститься припис про порушення військового обліку ОСОБА_1

22.02.2025 ТЦК на адресу позивача, яка зазначена ним у військово-обліковому документі «Резерв+», а саме АДРЕСА_4 , надіслано повістку №2605758, згідно якої його зобов`язано з`явитися до ТЦК 06.03.2025 о 14:00 год. для уточнення даних.

Повістка надіслана рекомендованим поштовим відправленням.

21.07.2025 адвокатом Маринушкіним А.Г. на адресу ТЦК, в інтересах ОСОБА_1 , надіслано адвокатський запит щодо надання інформації щодо наявних порушень правил військового обліку громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та засвідчених копій документів, якими підтверджується порушення правил військового обліку громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На вищевказаний адвокатський запит, ТЦК надано відповідь від 28.07.2025, у який повідомлялося, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 21.10.1983 р.н., порушив правила військового обліку а саме не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці на 06.03.2025 яка сформована розпорядником реєстру та надіслана рекомендованим поштовим відправленням через поштову службу (ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Тому, з 16.03.2025 перебуває в розшуку як порушник правил військового обліку. Звернення щодо розшуку до Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області створено автоматично розпорядником реєстру. Підставою для зняття з розшуку буде особиста явка клієнта або доставлення поліцією. Запропоновано ОСОБА_3 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 в каб. 20. Щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення тому особиста присутність обов`язкова. Зазначено, що наслідки неявки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтями 336, 337 Кримінального кодексу України.

Також, 21.07.2025 адвокатом Маринушкіним А.Г. на адресу Національної поліції України, в інтересах ОСОБА_1 , надіслано адвокатський запит щодо надання інформації щодо наявності або відсутності в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі Міністерства внутрішніх справ України даних про розшук громадянина України ОСОБА_1 .

23.07.2025 ГУ НП в Київській області на наведений вище адвокатський запит надано відповідь №, в якій повідомляється, що згідно з даними бази даних «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», Інструкцію з формування та ведення якої затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.06.2023 № 534, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2023 за № 1486/40542, гр. ОСОБА_1 у державному розшуку станом на 22.07.2025 не перебуває. Вказано, що станом на 22.07.2025 за даними системи ІПНП відносно ОСОБА_1 наявне електронне звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративне правопорушення. Звернення зареєстровано від 16.03.2025 № Е1618151 та внесено до системи ІПНП Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.03.2025 № 15029. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП складається уповноваженими представниками районних ТЦК та СП, а постанова підписується начальником ТЦК та СП та в подальшому зберігаються в приміщенні ТЦК та СП, а також приймаючи до уваги той факт, що електронне звернення формується в інформаційних ресурсах МОУ у визначеному форматі, для отримання більш детальної інформації рекомендовано звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII, в редакції станом на час виникнення спірних відносин,), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ), в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абзацу 8 частини 3 статті 22 Закону № 3543-ХІІ у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Також, на виконання вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024, №3633-ІХ Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024 (набрала чинності 18.05.2024), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560), яким поміж іншим врегульовано процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

Згідно пункту 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Крім цього, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а відповідно до частини першої статті 34 цього ж Закону персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

На реалізацію наведених положень Закону №2232-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022, №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487)

Згідно пунктів 2,3 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абзацу 3 пункту 56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20);

Згідно абзаців 14,16,17 пункту 79 Порядку №1487 Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:

- розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів);

- звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;

- повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулювання відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць, визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017, №1951-VIII (далі Закон №1951-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Згідно частини 1 статті 2 Закону №1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.

Частинами 8,9 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до частин 1,3 статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.

Згода призовників, військовозобов`язаних та резервістів на обробку їх персональних даних для цілей Реєстру не потрібна.

Згідно пункту 20-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).

Згідно частин 1,2 статті 19 Закону №1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Згідно частини 6 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до частини 8 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до змісту позову його предметом є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та похідні від цього дії, пов`язані з доставкою позивача до ТЦК.

Отже, в цій справі суд має встановити які саме дії ТЦК та чому є протиправними, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України.

При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

Так, ТЦК в розумінні статті 5 Закону №1951-VIII є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та забезпечує його ведення, та актуалізацію бази даних.

Статтею 6 Закону №1951-VIII визначено перелік відомостей, які вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру, зокрема: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.

Частиною 1 статті 7 Закону №1951-VIII визначено вичерпний перелік відомостей, а саме, персональних даних військовозобов`язаного, які вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зокрема, згідно пункту 20-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).

Верховний Суд у своїй постанові від 07.05.2021, справа №824/1164/18-а (адміністративне провадження № К/9901/33093/19), сформував таку позицію щодо застосування права:

«…З системного аналізу наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП…».

Дослідженням матеріалів справи, а саме відзиву на позов, відповідей на адвокатські запити ТЦК від 28.07.2025 та ГУ НП в Київській області від 23.07.2025, встановлено, що відповідачем відносно ОСОБА_4 за статтями 210, 210-1 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався, як і не виносилася постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Більше того, саме для складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем був поданий до ГУ НП в Київській області запит для доставлення в ТЦК.

За таких обставин, слід прийти до висновку, що в розумінні КУпАП ОСОБА_4 не був особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, а тому такий запис не міг бути внесений до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органом ведення Реєстру, яким є ТЦК.

Вище судом встановлено, що у військово-обліковому документі «Резерв +» позивач від 16.07.2025 міститься припис про порушення ним військового обліку.

Судом вже зверталася увага на те, що частиною 1 статті 7 Закону №1951-VIII визначено вичерпний перелік персональних даних військовозобов`язаного, які вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Серед них таких відомостей, як «порушення правил військового обліку» не міститься.

При цьому суд звертає увагу на те, що частина 1 статті 7 Закону №1951-VIII оперує такими поняттями, як «притягнення до адміністративної відповідальності» та «притягнення до кримінальної відповідальності», що підтверджується законодавчо визначеними документами.

Такий запис, як «порушення правил військового обліку» не відповідає положенням статті 7 Закону №1951-VIII, є абстрактним та не підтверджується жодним документом, зокрема протоколом та/або постановою про адміністративне правопорушення, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направленням обвинувального акта до суду або обвинувальним вироком суду.

За таких обставин, аналізуючи наведене вище, слід прийти до висновку, що внесення ТЦК до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів таких персональний даних ОСОБА_4 , як «порушення правил військового обліку», не відповідає вимогам Закону №1951-VIII, а тому є протиправним.

Для внесення інформації про особу, як про порушника законодавства, необхідно спочатку його притягнути до адміністративної або кримінальної відповідальності, і лише після цього вносити такі персональні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Щодо визнання протиправними дії ТЦК по поданню електронного звернення до органів поліції щодо доставлення позивача до ТЦК та СП, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, відповідно до військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_4 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ТЦК, адреса проживання: АДРЕСА_4 .

22.02.2025 ТЦК на адресу позивача, яка зазначена ним у військово-обліковому документі «Резерв+», а саме АДРЕСА_4 , надіслано повістку №2605758, згідно якої його зобов`язано з`явитися до ТЦК 06.03.2025 о 14:00 год. для уточнення даних. Повістка надіслана рекомендованим поштовим відправленням.

Пунктом 34 Порядку №560 передбачено, що повістка про виклик військовозобов`язаного до ТЦК може бути надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Така повістка надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником, при цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Дослідженням змісту повістки №2605758, згідно якої позивача зобов`язано з`явитися до ТЦК 06.03.2025 о 14:00 год. для уточнення даних, встановлено, що її підпис, надіслання та підстави такого надіслання відповідають положеннями Порядку №560. Зокрема, вона була надіслана на адресу зазначену позивачем при уточненні облікових даних, надіслана адресату засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення протягом 48 годин після підпису її керівником, та з урахуванням строків визначених пунктом 34 Порядку №560.

Крім цього, відповідно до пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до абзацу 8 частини 3 статті 22 Закону № 3543-ХІІ у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порушення військовозобов`язаним правил військового обліку є підставою для їх притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210 КУпАП і таке притягнення здійснює уповноважена особа ТЦК (див. КУпАП та абзац 14 Порядку №1487).

Для реалізації таких повноважень, згідно абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 ТЦК звертається в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в розумінні Порядку №560 належно оповіщений про виклик до ТЦК для уточнення даних, однак на визначену повісткою час та дату не з`явився, відповідачем по справі було реалізовано його повноваження передбачене абзацом 16 пункту 79 Порядку №1487 щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення, з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення.

Однак, наведені положення абзацом 16 пункту 79 Порядку №1487 в частині доставлення позивача з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, не можуть бути застосовані у цих правовідносинах, оскільки відповідно до положень частини 6 статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, підтвердних документів про отримання особою виклику.

Наведена норма КУпАП є спеціальною і в ієрархії нормативно-правових актів є вищою за приписи абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487.

Водночас суд звертає увагу, що вона спрощує та сприяє пришвидшенню процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до частини 8 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, за таких обставин, з врахуванням того, що ОСОБА_1 в розумінні Порядку №560 належно оповіщений про виклик до ТЦК для уточнення даних, однак на визначену повісткою час та дату не з`явився, ТЦК відповідно до положень частин 6,8 статті 258 КУпАП мав винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, без складання відповідно протоколу, у разі наявності в його діях складу адміністративного проступку.

За таких обставин, реалізація відповідачем абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення ОСОБА_1 , з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, у цих правовідносинах є помилковою, оскільки суперечить положенням частин 6,8 статті 258 КУпАП, які не передбачаються складання протоколу про такі правопорушення під час особливого періоду.

Використання положень абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 в інших цілях, окрім як доставки особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено, а отже є неправомірним.

Національна поліція, будучи в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень, при реалізації своїх повноважень має діяти в межах повноважень, на підставі та у спосіб встановлений законодавством України, яке не передбачає їх обов`язку доставляти особу до ТЦК, окрім як для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що дії ТЦК щодо направлення звернення до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , є протиправними.

Згідно частини 2 статті 19 Закону №1951-VIII військовозобов`язаний має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Водночас згідно абзацу 17 пункту 79 Порядку №1487 Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.

Отже, чинне законодавство містить інструменти, які надають можливість виправити недостовірні відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відкликати з органів Національної поліції запит на доставлення військовозобов`язаного.

З урахуванням виявлених вище порушень в діяльності ТЦК, з метою приведення досліджуваних правовідносин у відповідність до діючого законодавства України, суд вважає за необхідним зобов`язати ТЦК виключити відомості про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та повідомити Білоцерківський РУП ГУНП в Київській області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі судом встановлено, що внесення ТЦК до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів таких персональний даних ОСОБА_1 , як «порушення правил військового обліку», не відповідає вимогам Закону №1951-VIII, а тому є протиправним.

Для внесення інформації про особу, як про порушника законодавства, необхідно спочатку його притягнути до адміністративної або кримінальної відповідальності, і лише після цього вносити такі персональні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Крім цього, з врахуванням того, що ОСОБА_1 в розумінні Порядку №560 належно оповіщений про виклик до ТЦК для уточнення даних, однак на визначену повісткою час та дату (06.03.2025 о 14:00 год.) не з`явився, ТЦК відповідно до положень частин 6,8 статті 258 КУпАП мав винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, без складання відповідно протоколу, у разі наявності в діях позивача складу адміністративного проступку.

Реалізація відповідачем абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення ОСОБА_1 , з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, у цих правовідносинах є помилковою, оскільки суперечить положенням частин 6,8 статті 258 КУпАП, які не передбачаються складання протоколу про такі правопорушення під час особливого періоду.

Також, з метою приведення досліджуваних правовідносин у відповідність до діючого законодавства України, суд вважає за необхідним зобов`язати ТЦК виключити відомості про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та повідомити Білоцерківський РУП ГУНП в Київській області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява у цій справі є такою, що підлягає задоволенню.

При зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено 968,96 грн судового збору. Оскільки цей позов задоволено повністю, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернення до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити відомості про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити Білоцерківський РУП ГУНП в Київській області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетного асигнування ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати, у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн.

Повне судове рішення складено 27.10.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька