Справа № 420/39702/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/39702/24

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області щодо відмови прийняти та розглянути документи для оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України за територіальним походженням;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області прийняти у ОСОБА_1 та розглянути у порядку, передбаченому Законом України Про громадянство України та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, документи для оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України за територіальним походженням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 серпня 2024 позивач звернувся до Приморського РВ у м. Одесі ТУ ДМС в Одеській області із заявою про оформлення набуття його дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України за територіальним походженням відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, разом із копіями всіх документів, передбачених законодавством України, з підстав її народження на території України.

Позивач зазначає, що на дату звернення позивач разом із дружиною вже звернулися за захистом в Україні.

Також у позивача зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/003238975 від 01.04.2024 року.

Позивач зазначає, що разом із заявою встановленої форми був поданий повний пакет документів, який не був прийнятий міграційним органом. Проте, головним спеціалістом Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області Пустовою Наталією в усному порядку було відмовлено у прийнятті зазначеної заяви.

Позивач зазначає, що він звернувся із письмовою заявою про надання письмових роз`яснень про причини такої відмови, яка зареєстрована за № А-59/6/5115-24 від 27.08.2024 року, та у відповідь на вказану заяву Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області зазначено, що причиною відмови у прийнятті заяви слугувало надання ОСОБА_1 довідки про звернення за захистом від 07.09.2022 року № 013072, яка не є документом, що встановлює цю особу.

Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що ОСОБА_1 до Приморського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття громадянства України за територіальним походженням не звертався. А в свою чергу звернувся лише з заявою про наданням йому роз`яснень, на яку Приморським відділом у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області була надана відповідь.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовні вимоги.

Зокрема, апелянт наполягає, що з заявою встановленого зразка про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не звертався. В той же час, подана заява

Державна міграційна служба України та Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області надали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Російської Федерації та документований паспортом громадянина РФ, номер паспорта НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дружиною ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, також є громадянкою Російської Федерації.

Відповідач не заперечує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись за захистом в Україні.

Відповідно до розписки, виданої ОСОБА_1 управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області, 07.09.2022 року отримано на зберігання від ОСОБА_1 паспортний документ серії НОМЕР_1 (оригінал).

Позивач зареєстрований за адресою перебування: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/003238975 від 01.04.2024 року.

У подружжя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина ОСОБА_2 , місце народження: Україна, Одеська область, м. Одеса, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Позивач зазначив, що 27 серпня 2024 року він звернувся до Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській області із заявою встановленого зразка про оформлення набуття його дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України за територіальним походженням відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215.

Однак цю заяву від позивача не прийнято до розгляду, тому 27.08.2024 року позивач подав заяву про надання письмових роз`яснень про причини такої відмови, яка зареєстрована за № А-59/6/5115-24 від 27.08.2024 року.

На вказану заяву Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області листом №5115-1657/5115.1-24 від 24.09.2024 року надано відповідь про те, що причиною відмови у прийнятті заяви слугувало надання ОСОБА_1 довідки про звернення за захистом від 07.09.2022 р. № 013072, яка не є документом, який встановлює цю особу.

Позивач не погодився із правомірністю дій відповідача щодо відмови у оформленні паспорту громадянина України у вигляді паспорта-книжечки, звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем помилково відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача з підстав ненадання документу, що посвідчує особу. Так, матеріалами справи підтверджено, та не заперечується відповідачем, що на дату звернення позивача щодо оформлення набуття громадянства України дитиною ОСОБА_2 , позивач звернувся за захистом в України та йому видана довідка про звернення за захистом в Україні видана 07.09.2022 року №013072. Також відповідно до розписки виданої ОСОБА_1 , управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області 07.09.2022 року отримано на зберігання від ОСОБА_1 паспортний документ серії НОМЕР_1 (оригінал).

За таких обставин відповідач у своєму розпорядженні мав паспортний документ позивача та міг встановити особу заявника.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі, - Закон № 2235-III).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про громадянство України» питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» визначені підстави набуття громадянства України.

Відповідно до цієї статті, громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Стаття 7 Закону України «Про громадянство України» регламентує питання набуття громадянства України за народженням.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» в редакції від 25.08.2024, для оформлення набуття громадянства України дитиною, яка є іноземцем, один із батьків якої або опікун чи піклувальник має право на подання декларації, передбаченої пунктами 1, 3-5 частини шостої цієї статті, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подається декларація про відмову дитини від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

З метою організації виконання Закону України «Про громадянство України» Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 1 розд. І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Як передбачено пунктом 2 розд. І Порядку №215, заяви про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, оформлюються на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.

Згідно з п. 3 розд. І Порядку №215, заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Заяву з питань громадянства дитини підписує один з її батьків або інший законний представник дитини.

Заява та інші документи з питань громадянства дитини подаються одним з її батьків або іншим законним представником дитини за місцем проживання дитини або одного з її батьків чи іншого законного представника (п. 4 розд. І Порядку №215).

Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів. (п. 5 розд. І Порядку №215).

Змістом спірних правовідносин є відмова у прийнятті заяви про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням з підстав не надання заявником документу, що підтверджує особу.

В той же час, міграційний орган заперечує факт звернення позивача з заявою встановленого зразка, проте позиція відповідача спростовується наявною у матеріалах справи заявою про набуття дитиною громадянства та листом ГУ ДМС в Одеській області від 24.09.2024 року №5115-1657/5115.1-24, які підтверджують подання позивачем заяви та відмови у її прийнятті саме з мотивів відсутності ОСОБА_1 документа, що встановлює особу.

Проте, матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що на дату звернення позивача щодо оформлення набуття громадянства України дитиною ОСОБА_2 , позивач звернувся за захистом в України та йому була видана довідка про звернення за захистом в Україні видана 07.09.2022 за номером 013072 на його ім`я.

Також відповідно до розписки виданої ОСОБА_1 , управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області 07.09.2022 року отримано на зберігання від ОСОБА_1 паспортний документ серії НОМЕР_1 (оригінал).

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Згідно з п. 1 ст. 13 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, має право на: тимчасове працевлаштування, навчання, медичну допомогу в порядку, встановленому законодавством України; проживання у родичів, у готелі, піднаймання житлового приміщення або користування житлом, наданим у пункті тимчасового розміщення біженців; безоплатну правову допомогу в установленому порядку; конфіденційне листування з УВКБ ООН та право на відвідання співробітниками УВКБ ООН; інші права, передбачені Конституцією та законами України для іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України.

Тобто особа, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в частині реалізації прав, прирівнюється до іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України.

Також суд враховує, що відповідно до розписки виданої ОСОБА_1 , управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області 07.09.2022 року паспортний документ серії НОМЕР_1 (оригінал) ОСОБА_1 зберігається безпосередньо у відділі ГУДМС в Одеській області, що не позбавляло відповідача можливості встановити особу, яка подавала заяву але своєю чергою позбавляло позивача виконати обов`язок щодо надання документу, що посвідчує його особу.

Таким чином відповідач протиправно відмовив у прийнятті заяви щодо оформлення набуття громадянства України дитиною ОСОБА_2 з підстав не надання ОСОБА_1 документу, що посвідчує особу, та, як наслідок,

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 26 грудня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко