Справа № 160/23432/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Беседи Г.Р.,
представника позивача: Тимошенка М.О.,
представника відповідача: Джой Д.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Управління благоустрою, інфраструктури та комунального господарства Нікопольської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Солт Індастрі», про визнання протиправним та скасування висновку, -
28.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління благоустрою, інфраструктури та комунального господарства Нікопольської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2024-07-19-002859-a від 16.08.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року позовна заява Управління благоустрою, інфраструктури та комунального господарства Нікопольської міської ради була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належного документа на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву.
На виконання вимог вказаної ухвали суду від 02 вересня 2024 року позивачем усунуті означені недоліки позовної заяви.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 12.02.2025 року о 15:30год.
26.02.2025 року до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви та клопотання про поновлення строку на подачу цих пояснень.
03.03.2025 року до суду від відповідача надійшли заперечення проти поновлення строку на подання третьою особою пояснень щодо позовної заяви.
У судовому засіданні 04.03.2025 року усною ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого процесуального документа, із занесенням до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання третьої особи про поновлення строку на подання пояснень на позовну заяву відмовлено, а подані третьою особою пояснення залишено без розгляду.
У судових засіданнях представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ньому та у відповіді на відзив доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.
Представник третьої особи в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Комерційні пропозиції були надані чотирма підприємствами, які займаються постачанням такого товару, а саме: Товариством з обмеженою відповідальністю «Солт Індастрі» (ціна за 1 тонну, з ПДВ 4585,00грн.), Товариством з обмеженою відповідальністю «Зіо-Спорт» (ціна за 1 тонну, з ПДВ 4620,00грн.), Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кип і Ко» (ціна за 1 тонну, з ПДВ 4740,00грн.) та ФОП ОСОБА_1 (ціна за 1 тонну, з ПДВ 5200,00грн.).
За результатами розгляду наданих пропозицій позивачем, як Замовником, обрано пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Солт Індастрі» з мінімальною вартістю за 1 тонну, яка склала 4 585,00 гривень з ПДВ та доставкою.
12.07.2024 року між Управлінням благоустрою, інфраструктури та комунального господарства Нікопольської міської ради (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Солт Індастрі» укладено Договір №449/24 на закупівлю протиожеледних матеріалів з доставкою (насипом).
Звіт про договір про закупівлю розміщено в електронній системі закупівель «ProZorro» 19.07.2024 року.
31.07.2024 року Східним офісом Держаудитслужби відповідно до наказу №98 від 31.07.2024 року «Про початок здійснення моніторингу закупівель» було розпочато перевірку вищевказаної закупівлі № UA-2024-07-19-002859-a.
Предметом аналізу були питання: наявність підстав для здійснення закупівлі без використання електронної системи закупівель (інформація, документи щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі), визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, повноти та своєчасності надання інформації та документів у випадках, передбачених Законом.
16.08.2024 року в електронній системі закупівель опубліковано висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2024-07-19-002859-a від 16.08.2024 року, згідно з яким встановлено порушення позивачем пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №922-VIII та пункту 3 Особливостей. За результатами аналізу питання укладання договору про закупівлю встановлено порушення частини 1 статті 203 Цивільного Кодексу України. За результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку) та його оприлюднення, повноти та своєчасності надання інформації та документів у випадках, передбачених Законом порушень не встановлено.
У вказаному висновку зазначено, що з пояснень, оприлюднених Замовником в електронній системі закупівель від 02.08.2024р, слідує, що орієнтовна вартість предмета закупівлі була розрахована згідно проведеного аналізу ринку постачання аналогічних товарів по Дніпропетровській області за методом запиту комерційних пропозицій, які були долучені до пояснення. Разом з цим, моніторингом установлено, що Замовник не дотримався одного з принципів здійснення закупівель, зокрема, максимальної економії, ефективності та пропорційності, чим порушив вимоги пункту 3 Особливостей, пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №922-VIII. Моніторингом установлено, що при закупівлях аналогічного товару за ДК 021:2015: 14410000-8 «Кам`яна сіль» шляхом відкритих торгів з Особливостями, які проводилися у липні 2024 року, а саме: UA-2024-07-23-006524-a вартість тони солі склала 3579,96грн., UA-2024-07-18-006811-a по ціні 3890,00грн. за тону; UA-2024-07-02-008018-a по ціні 3840,00грн. за тону, тоді як Замовником укладено договір по ціні за одиницю товару - 4585,00грн. за тонну. Окрім того, ТОВ «Солт Індастрі», з яким укладено договір 19.07.2024, вийшло на ринок відкритих торгів з Особливостями з пропозицією по ціні 3850,00грн. за тонну (UA-2024-07-02-008018-a) по закупівлі UA-2024-07-18-006811-a по ціні 3890,00грн. за тону, що дешевше 735,00грн.за тонну та 695,00грн. за тону, відповідно, що у середньому складає 815,00грн. за 1 тону. Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, укладення договору за результатами закупівлі з наведеними порушеннями має наслідком незаконне використання коштів місцевого бюджету та спричиняє шкоду інтересам держави на суму 935220,00грн.(1308 т х 715,00грн.)
З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26. 01.1993 №2939-XII, статтею 8 Закону №922-VIII, Східний офіс Держаудитслужби зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку шляхом розірвання договору поставки товару від 12.07.2024 №449/24 через укладання додаткової угоди та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
Не погодившись з вказаним висновком про результати моніторингу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі - Закон №2939-ХІІ).
Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону №2939-ХІІ (далі - Закон №2939-ХІІ) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у/ сфері державного фінансового контролю (далі - орган - державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією, України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Згідно із частиною 1 статті 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності, у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Положеннями частин другої, третьої статті 2 Закону №2939-ХІІ визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 5 Закону №2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення №43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Отже, Державна аудиторська служба України безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи відповідно до ст.5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом №922-VIII.
Правові та організаційні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон №922-VIII), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Пунктом 14 частини першої статті 1 Закону №922-VІІІ визначено, що моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Абзацами 1-2 частини першої статті 8 Закону №922-VIII передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону №922-VIII рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.
Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до частини третьої статті 8 Закону №922-VIII повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення із зазначенням унікального номера оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі, а також опису підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі.
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 8 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У висновку обов`язково зазначаються:
1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;
2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;
3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;
4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;
5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення.
Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.
Згідно із частиною 10 статті 8 Закону №922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.
Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що висновок, складений за наслідками моніторингу закупівель є індивідуально-правовим актом, оскільки його виконання має безпосередній вплив на права і обов`язки позивача, а також права та обов`язки переможця конкурсу у сфері публічних закупівель. Можливість оскарження такого висновку у судовому порядку прямо передбачена Законом №922-VIII.
Відповідно до пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №922-VIII установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.
У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі - Особливості).
Відповідно до абз.1 п.3 Особливостей Замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону №922-VIII, проводять закупівлі з урахуванням цих особливостей та з дотриманням принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом.
Пунктом 5 Особливостей забороняється придбання замовниками товарів, робіт і послуг до/без проведення процедури закупівлі відкриті торги/використання електронного каталогу (у разі закупівлі товару), визначеної цими особливостями, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедури закупівлі відкриті торги/використання електронного каталогу (у разі закупівлі товару), визначеної цими особливостями (крім випадків, передбачених пунктами 9 і 13 цих Особливостей).
Разом з цим п.п.2 п.13 Особливостей передбачено, що придбання замовниками товарів і послуг (крім послуг з поточного ремонту), вартість яких становить або перевищує 100 тис. гривень, послуг з поточного ремонту, вартість яких становить або перевищує 200 тис. гривень, робіт, вартість яких становить або перевищує 1,5 млн. гривень, може здійснюватися шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару у разі, коли: замовник або його відокремлений підрозділ, що здійснює закупівлю згідно з абзацом другим пункту 15 цих особливостей, перебуває на території активних бойових дій, які не були завершені на дату укладення договору про закупівлю.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 22.12.2022р. №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Перелік №309).
Таким чином, з 21.07.2022р. й по теперішній час Нікопольська міська територіальна громада віднесена до територій активних бойових дій.
Тобто позивач знаходиться у Нікопольській міській територіальній громаді, яка, як вказано вище з 21.07.2022р. й по теперішній час, в тому числі і станом на дату укладення спірного договору про закупівлю, віднесена до територій активних бойових дій, які ще й досі не є завершеними.
При цьому у спірній закупівлі позивач у розумінні приписів ст.2, ст.3 Закону №922-VIII є Замовником, закупівлі якого регулюються вказаним законом.
Пунктом 10 статті 3 Закону №922-VIII встановлено заборону на придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.
Винятки із вказаних правил передбачені у п.13 Особливостей.
Як зазначалося вище, у п.п.2 п.13 Особливостей передбачено, що замовник або його відокремлений підрозділ може здійснювати закупівлю шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару, якщо перебуває на території активних бойових дій, які не були завершені на дату укладення договору про закупівлю.
Отже, зважаючи на те, що у розглядуваному випадку позивач Замовник, перебуває на території активних бойових дій, які не були завершені на дату укладення договору про закупівлю, позивачем обґрунтовано застосовано п.п.2 п.13 Особливостей та укладено спірний договір без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару.
Посилання відповідача на те, що відповідно до Переліку №309 позивач перебуває на «території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси», а не просто на «території активних бойових дій», зробленого судом висновку не спростовують, позаяк приписи п.п.2 п.13 Особливостей передбачають можливість здійснення закупівлі шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару, для замовників, які перебувають на території активних бойових дій, що не були завершені на дату укладення договору про закупівлю, не залежно від того, чи на таких територіях активних бойових дій функціонують державні електронні інформаційні ресурси чи ні.
Таким чином, вказані у спірному висновку доводи відповідача про порушення позивачем приписів п.3 Особливостей свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли.
Щодо посилання відповідача про порушення позивачем пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №922-VIII, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Суд зауважує, що поняття максимальної економії, ефективності та пропорційністі є оціночним, тому з`ясування дотримання такого принципу вимагає дослідження багатьох факторів, які стосуються умов укладення відповідного договору та ситуації на ринку.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.02.2020 №275 затверджено Примірну методику визначення очікуваної вартості предмета закупівлі, яка застосовується для визначення замовником очікуваної вартості предмета закупівлі товарів, робіт та послуг, закупівля яких здійснюється відповідно до положень Закону України «Про публічні закупівлі» (зі змінами) (далі - Закон) та має рекомендаційний характер (далі - Примірна методика).
Вказаною Примірною методикою передбачено етапи визначення очікуваної вартості, до яких віднесено, зокрема, аналіз ринку. На цьому етапі рекомендовано використовувати як загальнодоступну інформацію щодо цін та асортименту товарів, робіт і послуг, яка міститься у відкритих джерелах (у тому числі на сайтах виробників та/або постачальників відповідної продукції, спеціалізованих торгівельних майданчиках, в електронних каталогах, рекламі, прайс-листах, в електронній системі закупівель «Prozorro» та на аналогічних торгівельних електронних майданчиках, дані спеціалізованих інформаційно-аналітичних видань, офіційних статистичних видань, в тому числі іноземних, тощо), так і інформацію, отриману шляхом проведення ринкових консультацій. Використання такого інструменту, як ринкові консультації, дозволяє визначити структуру ринку, ступінь конкуренції та можливі варіанти предмету закупівлі з урахуванням інновацій та нових технічних рішень.
Під час проведення ринкових консультацій замовники можуть направляти учасникам ринку повідомлення (анкети, запити, запрошення до обговорення тощо) з описом необхідних та бажаних вимог до предмета закупівлі, в яких, крім іншого, слід зазначати, що надсилання таких повідомлень (анкет, запитів, запрошень) не тягне за собою виникнення зобов`язань з боку замовника щодо надання переваг учасникам ринку, що брали участь в ринкових консультаціях. Зацікавлені учасники ринку надсилають свої пропозиції із зазначенням можливих варіантів, замовники опрацьовують та аналізують отримані пропозиції. За потреби замовники можуть організовувати зустрічі з зацікавленими постачальниками/підрядниками для консультацій та обговорення. Отримана замовниками під час ринкових консультацій інформація дозволить визначити оптимальні вимоги до предмета закупівлі з урахуванням актуальних пропозицій ринку та визначити обґрунтовану очікувану вартість.
Отже, незважаючи на те, що Примірна методика має рекомендаційний характер, вона дозволяє визначити можливі дії замовника, доцільні під час визначення очікуваної вартості закупівлі.
Суд звертає увагу на те, що Примірна методика не обмежує одним певним джерелом інформації Замовника, передбачаючи можливість використовувати як загальнодоступну інформацію щодо цін та асортименту товарів, робіт і послуг, яка міститься у відкритих джерелах, так і інформацію, отриману шляхом проведення ринкових консультацій.
Вказаний запит був відкритий, у вільному доступі, що, в свою чергу, безпосередньо забезпечувало можливість всім зацікавленим постачальникам надати свої комерційні пропозиції.
Судом також встановлено, що на вищевказаний запит позивача комерційні пропозиції були надані чотирма підприємствами, які займаються постачанням такого товару, а саме: Товариством з обмеженою відповідальністю «Солт Індастрі» (ціна за 1 тонну, з ПДВ 4585,00грн.), Товариством з обмеженою відповідальністю «Зіо-Спорт» (ціна за 1 тонну, з ПДВ 4620,00грн.), Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кип і Ко» (ціна за 1 тонну, з ПДВ 4740,00грн.) та ФОП ОСОБА_1 (ціна за 1 тонну, з ПДВ 5200,00грн.). Копії вказаних комерційних пропозицій долучено до матеріалів справи.
Разом з цим, суд враховує, що відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Примірної методики розрахунок очікуваної вартості товарів/послуг може здійснюватися методом порівняння ринкових цін. Метод порівняння ринкових цін - це метод визначення очікуваної вартості на підставі даних ринку, а саме загальнодоступної відкритої інформації про ціни та інформації з отриманих цінових пропозицій та прайс-листів на момент вивчення ринку.
Способи, що рекомендуються для отримання інформації про ціну товарів та послуг:
1) здійснити пошук, збір та аналіз загальнодоступної інформації про ціну, до якої відноситься в тому числі:
інформація про ціни товарів та послуг, що міститься в мережі Інтернет у відкритому доступі, в тому числі на сайтах виробників та/або постачальників відповідної продукції, спеціалізованих торгівельних майданчиках, в електронних каталогах, рекламі, прайс-листах, в електронній системі закупівель "Prozorro" та на аналогічних торгівельних електронних майданчиках;
довідкові ціни на товари та послуги, що публікуються в спеціалізованих виданнях, які випускаються в друкованій та електронній формі або розміщуються в мережі Інтернет (у разі їх наявності);
біржові котирування світових, регіональних, місцевих та профільних бірж (в разі біржового товару);
дані спеціалізованих інформаційно-аналітичних видань;
дані офіційних статистичних видань, в тому числі іноземних.
Під час збору інформації про ціну слід враховувати, що умови запланованих закупівель (обсяги закупівлі, умови оплати та поставки тощо) мають бути співставні з умовами закупівель, інформація про які міститься у відкритих джерелах та може бути використана для розрахунку очікуваної вартості. Крім того, слід враховувати інші можливі чинники, що впливають на ціну товарів та послуг, як, наприклад, сезонні коливання цін на певні предмети закупівлі.
2) направити не менше 3-х письмових запитів цінових пропозицій (електронною поштою) виробникам, офіційним представникам та дилерам, постачальникам конкретного товару, надавачам послуг.
У розглядуваному випадку позивачем надано докази розміщення відкритого запиту щодо цінових пропозицій на офіційному сайті Нікопольської міської ради у вільному доступі, що надало можливість всім охочим постачальникам надати свої пропозиції, і отримання позивачем 4-х різних цінових пропозицій, а також збирання загальнодоступної інформації про ціну на сайті Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури».
Про вжиті заходи щодо визначення очікуваної вартості товару позивач повідомив відповідача в ході моніторингу процедури закупівлі шляхом надання відповідних пояснень на запит контролюючого органу, в яких, окрім вищенаведених обставин, також зазначив про те, що посилання відповідача на закупівлі, що проведені за конкурентними процедурами з цінами нижче ніж за закупівлею позивача, є недоречними, адже учасники та замовники в різних регіонах по різному калькулюють видатки, що пов`язані з постачанням товару, а ціна пропозиції за результатами аукціону, згідно чинного закупівельного законодавства може бути змінена, у тому числі в сторону її збільшення, при цьому на відміну від Закону України «Про публічні закупівлі», Особливості не мають обмежень на зростання вартості за одиницю товару. До речі, згідно проведеної закупівлі за аналогічним видом товару (ІД UA-2024-05-31-008298-a) вартість однієї тони солі склала 5900,00грн. Також у поясненнях позивачем зазначено, що територія міста Нікополя межує з тимчасово окупованою територією та щоденно піддається ворожим обстрілам з різного виду озброєння, що впливає на логістику та бажання постачальників здійснювати поставку товару безпосередньо в місто та зазвичай пропонують здійснювати перенавантаження товару в більш безпечних місцях на відстані приблизно 50-100 км від міста. Зазначене призводить до збільшення вартості товару. Таким чином, очікувана вартість розрахована шляхом аналізу ринку за критеріями максимальної економії та спроможності постачальника поставити товар у зону активних бойових дій, у якій замовник перебував станом на дату укладення договору про закупівлю.
Отже, в матеріалах справи наявні докази про здійснення позивачем дослідження ринку та цінових пропозицій від потенційних постачальників відповідної продукції, що, в свою чергу, свідчить про дотримання ним передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону №922-VIII принципу максимальної економії, ефективності та пропорційності.
Натомість, відповідно до п.2 розділу ІІІ Примірної методики, у разі здійснення розрахунку очікуваної вартості товарів/послуг на підставі закупівельних цін попередніх закупівель, для розрахунку очікуваної вартості можуть використовуватись як ціни попередніх власних закупівель замовника (укладених договорів) аналогічних/ідентичних товарів/послуг, так і ціни відповідних закупівель минулих періодів, інформація про які міститься в електронній системі закупівель "Prozorro", з урахуванням індексу інфляції, зміни курсів іноземних валют (у разі, якщо в наявності є валютна складова в ціні товару/послуги), які приведені до єдиних умов.
Крім того, згідно з п.2 розділу І Примірної методики у цій примірній методиці терміни вживаються у таких значеннях: єдині умови - приведені до порівняльного вигляду умови поставки, оплати, забезпечення виконання контракту, в тому числі обсяг поставки, супутні послуги, податки та мита, строки поставки товарів, знижки, інші умови, що можуть вплинути на ціну.
Водночас, відповідачем взято для порівняння не ціни попередніх закупівель (укладених договорів) замовника (позивача) чи інших замовників, інформація про які міститься в електронній системі закупівель "Prozorro", а ціни відхилених пропозицій учасника в інших закупівлях, а також взагалі не вказано чи єдиними були умови таких закупівель, хоча умови поставки, за наведеними положеннями Примірної методики, безпосередньо можуть впливати на ціну, з урахуванням чого, можуть бути визнані обґрунтованими й доводи позивача відносно того, що на підвищення рівня ціни товару, що була запропонована учасниками в проведеній позивачем закупівлі, могло мати вплив те, що постачання повинно було здійснюватися на територію активних бойових дій, що, в свою чергу, безпосередньо впливає на логістику.
Таким чином, очікувана вартість розрахована шляхом аналізу ринку за критеріями максимальної економії та спроможності постачальника поставити товар у зону активних бойових дій, у якій замовник перебував станом на дату укладення договору про закупівлю.
Крім цього, слід зазначити, що позивачем за результатами розгляду наданих пропозицій обрано пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Солт Індастрі» з мінімальною вартістю за 1 тонну, яка склала 4 585,00 гривень з ПДВ та доставкою.
На противагу зазначеним доводам позивача, відповідач, який здійснює моніторинг процедур закупівель, не навів доказів завищення ціни чи її необґрунтованості з посиланнями на закупівлі аналогічних послуг (укладені договори) та їх єдині умови.
Відповідно оскаржуваний висновок про результати моніторингу процедури закупівлі не ґрунтується ані на вимогах норм закону, ані на об`єктивних доказах.
За наведених обставин, відповідачем не доведено порушення позивачем встановленого пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону №922-VIII принципу закупівлі щодо максимальної економії, ефективності та пропорційності.
Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що оскаржуваний висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2024-07-19-002859-a від 16.08.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги, відповідно, - задоволенню у повному обсязі.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний у спірному висновку захід реагування у вигляді зобов`язання позивача розірвати укладений договір про закупівлю, що наразі є виконаним, є виключним заходом, обрання якого можливе у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу корупційним діям і зловживанням. При цьому, на переконання суду, мають враховуватись принцип співмірності наслідків такого реагування тим порушенням, які виявлені та ризиків, які вони утворюють, а також дотримання справедливого балансу між інтересами суб`єктів господарювання, безпосередніх отримувачів придбаних послуг і публічними інтересами. У свою чергу, критерій «пропорційності» передбачає, що не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Водночас, «справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. В даному випадку встановлені відповідачем порушення спростовані фактичними обставинами і суб`єктом владних повноважень не доведено вчинення позивачем порушень, пов`язаних із неможливістю забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції, відтак, усунення виявлених під час проведення моніторингу закупівлі порушень, що не знайшли підтвердження, а саме: припинення вже виконаного договору, призведе до порушення прав та інтересів позивача, третьої особи та матиме для них негативні наслідки, що є непропорційним у співвідношенні з виявленими недоліками.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стороною відповідача не було доведено правомірність прийнятого висновку, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду цієї справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на таке.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у загальному розмірі 2422,40грн., підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2024-07-19-002859-a від 16.08.2024 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова