Справа № 518/754/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 518/754/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шляхтицького О.І.,

суддів Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 518/754/25 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 05 червня 2025 року у справі № 518/754/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив :

- скасувати постанову серії ЕНА №4531232 від 18.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Ширяївський районний суд Одеської області рішенням від 05 червня 2025 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправною та скасував постанову старшого інспектора відділення поліції № 2 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Шоломінського Івана Олександровича, серії ЕНА №4531232 від 18.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення надіслати до відділення поліції № 2 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на новий розгляд.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Стягнув з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 302,80 грн. Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 , Головне управління Національної поліції в Одеській області подали апеляційні скарги.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 вересня 2025 року Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Одеській області залишив без задоволення.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 05 червня 2025 року у справі № 518/754/25 залишив без змін.

14 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що при розгляді справи судом не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених ним в судах першої та апеляційної інстанцій.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ч.3 ст. 252 КАС України, враховуючи, що суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів зазначає про таке.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, підставою для ухвалення додаткового судового рішення за правилами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України є не вирішення судом питання про судові витрати при прийнятті рішення у справі.

Відповідно до ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Разом з тим, порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З наведеного можна дійти висновку, що діючим процесуальним законодавством апеляційний суд наділено правом розподілу судових витрат за результатом апеляційного перегляду лише у випадку, якщо такий суд змінить судове рішення або ухвалить нове, чого в даному випадку під час винесення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року не відбулось (рішення суду першої інстанції залишено без змін).

До того ж в мотивувальній частині постанови від 30 вересня 2025 року колегія суддів зазначила, що з огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Аналіз пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України свідчить про те, що суд може ухвалити додаткове рішення за умови, якщо таке питання не вирішено під час ухвалення судового рішення у справі.

Однак, як свідчить постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року, суд апеляційної інстанції відмовив позивачу у відшкодовуванні сплаченого судового збору на підставі положень статті 139 КАС України.

Тобто, суд апеляційної інстанції, вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а відтак відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Щодо судових витрат проїзд, слід зазначити, що колегія суддів пропонувала позивачеві провести розгляд справи в режимі відеоконференції, проте він наполіг на особистій участі в кожному судовому засіданні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Оцінюючи відповідні витрати у взаємозв`язку з фактом неминучості їх настання, колегія суддів вважає, що у задоволенні відшкодування витрат на проїзд також слід відмовити.

Враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 518/754/25 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 05 червня 2025 року у справі № 518/754/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 Березівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик