Справа № 440/9249/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 р. Справа № 440/9249/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 02.07.25 у справі № 440/9249/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, заявник) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі та текстом також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного реагування на заяву ОСОБА_1 на оновлення даних, реєстраційний номер ФИ-17462103 від 26.06.2024, з урахуванням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невжиття відповідних заходів реагування за обставинами, викладеними у заяві ОСОБА_1 на оновлення даних, реєстраційний номер ФИ-17462103 від 26.06.2024, з урахуванням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 на оновлення даних, реєстраційний номер ФИ-17462103 від 26.06.2024.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.06.2024, реєстраційний номер ФИ-17462103, та щодо надання відповіді на цю заяву у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2024, реєстраційний номер ФИ-17462103, відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

В решті вимог позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що чинним законодавством не передбачена обов`язковість розгляду Міністерством оборони України, як окремою юридичною особою або центральним органом виконавчої влади, звернення громадянина в межах своєї компетенції, якщо таке звернення потребує направлення за підпорядкованістю до підлеглих органів військового управління чи військових частин. Вказує, що згідно з пунктом 9 Положення про ТЦК та СП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи. Уважає, що аналіз характеру інформації, яку позивач просив надати Міноборони, свідчить про відсутність у Міністерства оборони України (яке не є розпорядником запитуваної інформації) повноважень, зобов`язання та об`єктивної можливості надати запитувану інформацію.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради 01.03.2019 (а.с. 24 зворот).

26.06.2024 позивач через Урядовий контакт-центр в електронному вигляді звернувся із заявою (реєстраційний №ФИ-17462103) до Міністерства оборони України, в якій вимагав оформити на його ім`я у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 31).

Вказане електронне звернення прийнято до розгляду Міністерством оборони України 26.06.2024, про що свідчить реєстраційна картка звернення (а.с. 54).

Разом з цим доказів розгляду звернення, які і надання відповіді на звернення, відповідач не надав. Відповідні результати розгляду звернення у реєстраційній картці відсутні.

Натомість відповідач надав до суду копії резолюції начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України полковника ОСОБА_2 №Ф-78747 від 08.07.2024, якою надіслано генерал-лейтенанту ОСОБА_3 для опрацювання на надання відповіді заявнику (а.с. 46), резолюції начальника адміністративного управління штабу командування Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_4 №Ф-58197 від 08.07.2024, якою за дорученням НШ-ЗКСВ ЗСУ надіслано для опрацювання порушених питань відповідно до вимог законодавства полковнику ОСОБА_5 . За результатом опрацювання визначено надати відповідь автору звернення встановленим порядком у визначений термін (до 01.08.2024) (а.с. 46 зворот).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розгляду поданого звернення протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату розгляду справи відповідачем не надано доказів розгляду звернення позивача із наданням йому відповіді по суті звернення та дійшов висновку, що не здійснивши розгляд звернення ОСОБА_1 від 26.06.2024 (реєстраційний номер ФИ-17462103), із наданням відповіді у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", Міністерство оборони України допустило протиправну бездіяльність.

Обиравши належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.06.2024 (реєстраційний номер ФИ-17462103) та надання відповіді на заяву у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", у зв`язку з чим зобов`язав Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2024 (реєстраційний номер ФИ-17462103) відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі - Закон №393/96).

Статтею першою Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально - економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Статтею 15 Закону №393/96 передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно зі статтею 19 Закону №393/96, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З аналізу наведених положень Закону №393/96 випливає, що в разі надходження до органу звернення особи такий орган повинен об`єктивно і всебічно перевірити викладені у ньому обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити заявника про результати перевірки і суть прийнятого рішення.

Подібний правовий висновок сформульовано у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №815/1178/17, від 30.11.2020 у справі №280/4698/19.

За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №804/9185/15.

У постанові від 24.11.2021 у справі №380/2272/20 Верховний Суд, аналізуючи приписи Закону №393/96-ВР, зауважив, що законодавець, передбачаючи право/обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування пересилати за належністю звернення громадян іншому (відповідному) органу чи посадовій особі, мав на меті забезпечити заявнику об`єктивний та всебічний розгляд його заяви. Водночас вказаний обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування щодо пересилання звернення може бути реалізований виключно за сукупністю таких умов: питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень; звернення пересилається лише відповідному, а не будь-якому органу чи посадовій особі за належністю, тобто тому органу, до повноваження якого входить вирішення питань, що порушені у зверненні; пересилання має відбутися у термін не більше п`яти днів; про факт пересилання обов`язково повідомляється громадянин, який подав звернення.

Відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 за №735 затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (надалі Інструкція №735).

Розділом ІV Інструкції №735 унормовано порядок розгляду звернень громадян, що надійшли на урядову телефонну "гарячу лінію".

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІV Інструкції №735, звернення громадян, що надходять від державної установи "Урядовий контактний центр" (далі - УКЦ), розглядаються відповідно до Порядку взаємодії органів виконавчої влади та державної установи "Урядовий контактний центр" із забезпечення оперативного реагування на звернення, що надходять на урядову "гарячу лінію" та Урядову телефонну довідку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 №898.

Прийняття, реєстрацію та розгляд звернень громадян, які надійшли до Міністерства оборони України з урядової телефонної "гарячої лінії", з УКЦ, здійснює структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян.

Згідно з пунктом 3 розділу ІV Інструкції №735 для прийняття на розгляд звернень у Міністерстві оборони України створюється електронна база даних, в яку вноситься відповідна інформація. У разі коли питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції Міністерства оборони України, таке звернення не пізніше наступного дня переадресовується іншому органу виконавчої влади, про що вноситься до бази даних відповідна інформація.

За змістом пунктів 5 - 10 розділу ІV Інструкції №735 структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян, надсилає їх для надання відповідей по суті до структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, військових частин.

Керівники органів військового управління, командири військових частин, яким надано відповідне доручення на розгляд звернення, забезпечують своєчасний та об`єктивний розгляд звернень. Якщо звернення не містить достатніх даних, необхідних для прийняття рішення, вживаються заходи для отримання додаткової інформації.

Звернення, які не потребують додаткового вивчення, розглядаються протягом п`яти днів, а ті, що потребують додаткового вивчення, - протягом п`ятнадцяти днів після дня їх надходження.

У разі якщо прийнято рішення про продовження строку розгляду звернень, про це в установленому порядку інформуються заявник, а також структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян, для внесення відповідної інформації до бази даних УКЦ.

При цьому загальний строк розгляду звернення не може перевищувати 30 днів.

Про результати розгляду звернень заявники інформуються у письмовій формі. Для оперативності дозволяється додаткове інформування заявника шляхом використання телефонного зв`язку.

Структурний підрозділ Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інший орган військового управління, військова частина, відповідальні за розгляд звернення, направляють копію відповіді заявнику або скановану копію на електронну адресу до структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян.

У такому разі, коли відповідь на звернення громадянина виконується за архівними документами, що знаходяться на зберіганні у Галузевому державному архіві Міністерства оборони України, та в результаті чого виконано архівну довідку, архівний витяг чи знято копію, Галузевий державний архів Міністерства оборони України тільки інформує, коли та за якими вихідними реквізитами їх було надіслано заявнику, без надання їх копій. В інших випадках архів направляє копію відповіді заявнику.

Інформація про результати розгляду звернень вноситься до бази даних УКЦ структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян, разом з копією листа в електронному вигляді, яким поінформовано заявника.

Аналіз викладених положень Інструкції №735 свідчить на користь висновку про те, що звернення громадян, які надійшли до Міністерства оборони України з урядової телефонної "гарячої лінії", з УКЦ, у разі коли питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції Міністерства оборони України, не пізніше наступного дня переадресовується іншому органу виконавчої влади, а у разі якщо порушені питання належать до повноважень Міністерства оборони України, - розглядаються по суті шляхом надсилання їх структурним підрозділом Міністерства оборони України, відповідальним за організацію розгляду звернень громадян, для надання відповідей по суті до структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, військових частин і керівники органів військового управління, командири військових частин, яким надано відповідне доручення на розгляд звернення, забезпечують своєчасний та об`єктивний розгляд таких звернень.

Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 за №671, Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба (абз. 3 п. 1).

В силу вимог пп. 802 п. 4 Положення Міноборони відповідно до покладених на нього завдань організовує контроль за станом правопорядку, укомплектованості Збройних Сил та Держспецтрансслужби особовим складом, їх оснащеності сучасним озброєнням, військовою і спеціальною технікою, запасами матеріальних засобів та станом готовності до виконання завдань за призначенням у мирний час та в особливий період.

За матеріалами справи позивач стверджує про бездіяльність з боку Міністерства оборони України стосовно розгляду поданої через Урядовий контактний центр (Урядова "гаряча лінія" 1545) 26.06.2024 заяви (реєстраційний номер ФИ-17462103), адресованої Міністру оборони України Умерову Р.Є., в якій заявник вимагав оформити у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, вказане електронне звернення прийнято до розгляду Міністерством оборони України 26.06.2024, про що свідчить реєстраційна картка звернення.

З реєстраційної картки звернення ОСОБА_1 слідує, що заяві від 26.06.2024, реєстраційний номер ФИ-17462103, присвоєно статус "прийнято до розгляду".

Доказів пересилання вказаної заяви для розгляду іншому органу державної влади із повідомленням заявника відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" відповідачем не надано.

Однак у встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" (один місяць від дня надходження) заяву від 26.06.2024, реєстраційний номер ФИ-17462103, відповідачем не розглянуто. Відповідні результати розгляду звернення у реєстраційній картці відсутні. Документів, що свідчать про продовження керівником або його заступником строку розгляду заяви, суду не надано.

Надані відповідачем до суду копії резолюції начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України полковника ОСОБА_2 №Ф-78747 від 08.07.2024, якою надіслано генерал-лейтенанту ОСОБА_3 для опрацювання на надання відповіді заявнику (а.с. 46), резолюції начальника адміністративного управління штабу командування Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_4 №Ф-58197 від 08.07.2024, якою за дорученням НШ-ЗКСВ ЗСУ надіслано для опрацювання порушених питань відповідно до вимог законодавства полковнику ОСОБА_5 . За результатом опрацювання визначено надати відповідь автору звернення встановленим порядком у визначений термін (до 01.08.2024) (а.с. 46 зворот), резолюції начальника штабу заступника командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", свідчать про те, що відповідачем після сплину п`ятиденного строку, встановленого Законом України "Про звернення громадян" почали вживатися заходи, спрямовані на забезпечення розгляду звернення позивача.

Станом на дату розгляду справи відповідачем не надано доказів розгляду звернення позивача із наданням йому відповіді по суті звернення, незважаючи на те, що максимальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, - сорок п`ять днів з дня надходження звернення також сплинув.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Міністерство оборони України, не здійснивши розгляд звернення ОСОБА_1 від 26.06.2024 (реєстраційний номер ФИ-17462103), із наданням відповіді у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", допустило протиправну бездіяльність.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи представника відповідача про відсутність у Міністерства оборони України (яке не є розпорядником запитуваної інформації) повноважень, зобов`язання та об`єктивної можливості надати запитувану інформацію, оскільки доказів переадресування звернення іншому органу виконавчої влади з тих підстав, що питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції Міністерства оборони України, відповідачем не надано. Натомість наявні у матеріалах справи копії резолюцій щодо розгляду звернення підтверджують факт доручення розгляду питань, порушених у зверненні, Генеральному штабу ЗС України, іншим органам військового управління та надання відповіді, яка підлягає внесенню до бази даних УКЦ структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян, разом з копією листа в електронному вигляді відповідно до пунктів 5 - 10 розділу ІV Інструкції №735.

Також суд першої інстанції надав оцінку твердженню відповідача про те, що заява ОСОБА_1 № ФИ-17462103 від 26.06.2024 є повторною, з урахуванням такого.

Як вже зазначалося судом, частиною 2 статті 8 Закону №393/96 визначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина, з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

У матеріалах справи міститься реєстраційна картка звернення на заяву ОСОБА_1 від 26.06.2024 №ФИ-17462082 (а.с. 58), в якій той вимагав від ІНФОРМАЦІЯ_3 оформити у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Проаналізувавши зміст цієї заяви, суд зазначає, що заяви ОСОБА_1 від 26.06.2024 №ФИ-17462103 та від 26.06.2024 ФИ-17462082 хоча і надійшли від одного і того ж громадянина і з одного і того ж питання, однак заявник звертався до різних органів. До того ж заява від 26.06.2024 ФИ-17462082 станом на момент подання заяви від 26.06.2024 № ФИ-17462103 по суті не була вирішена.

Тож обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.06.2024 (реєстраційний номер ФИ-17462103) та надання відповіді на заяву у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", у зв`язку з чим зобов`язав Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2024 (реєстраційний номер ФИ-17462103) відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення відповідної частини позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до статті 139 КАС України питання розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 440/9249/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц