Справа № 160/23044/23
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №160/23044/23

адміністративне провадження №К/990/38150/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.,

перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніна Юрія Володимировича, Міністерства юстиції України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію від 13.02.2017 року, номер запису 0113694, вчинену державним реєстратором Васеніним Ю. В. Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта";

- зобов`язати Міністерство юстиції України виключити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань датою реєстрації, а саме 13.02.2017 року; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зняти позивача з обліку як ФОП та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки): № Ф-4681-51/62У від 20 лютого 2020 року у розмірі 28589,44 грн.; № Ф-4681-51/51У від 11 листопада 2019 року у розмірі 10719,72 грн.; № Ф-4681-51 У від 20 лютого 2020 року у розмірі 2754,18 грн.; № Ф-4681-51/62у від 17 листопада 2020 року у розмірі 6295 грн., 30 коп.; № Ф-4681-51У від 11 листопада 2019 року у розмірі 15115,54 грн;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року, позов задовольнив частково.

- визнав протиправною та скасував реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 лютого 2017 року номер запису 0113694 про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вчинену державним реєстратором Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніним Юрієм Володимировичем;

- зобов`язав Міністерство юстиції України виключити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою реєстрації 13 лютого 2017 року, номер запису 0113694.

- визнав протиправними та скасував вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-4681-51/51У від 11 листопада 2019 року, № Ф-4681-51у від 11 листопада 2019 року, № Ф-4681-51/62у від 17 листопада 2020 року, № Ф-4681-51/62У від 20 лютого 2020 року, № Ф-4681-51У від 20 лютого 2020 року.

- зобов`язав Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку як фізичну особу-підприємця та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 21 203,84 грн.

- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Міністерство юстиції України не погодилось із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і через свого представника подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в частині зобов`язання Міністерства юстиції України виключити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця з Єдиного державного реєстру датою реєстрації 13.02.2017, номер запису 0113694 та стягнення з Міністерства юстиції України витрат на проведення почеркознавчої експертизи та судових витрат і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підставами для касаційного оскарження скаржник називає ті, що передбачені пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо повноважень Міністерства на скасування реєстраційної дії та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру та оскарження судового рішення з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України.

На думку скаржника, суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що в сукупності призвело до неправильного вирішення справи по суті, суди дійшли до помилкового висновку, що Міністерство юстиції України є належним відповідачем у цій справі, оскільки Міністерство не наділено повноваженнями щодо скасування реєстраційних дій в ЄДР та не є суб`єктом державної реєстрації фізичних осіб-підприємців. Крім того, скаржник наголошує на тому, що зміст і характер між учасниками та обставини справи підтверджують, що спір у позивача не з Міністерством, а з державним реєстратором Васеніним Ю. В. щодо здійснення реєстраційних дій та з ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування боргу. Оскільки Міністерство є неналежним відповідачем та не може відповідати за пред`явленими позовними вимогами, то і стягнення з нього судових витрат є безпідставним.

Ця справа № 160/23044/23 розглядалась в загальному позовному провадженні.

Верховний Суд проаналізував доводи, викладені у касаційній скарзі, і дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами частин першої, другої статті 55 Основного Закону України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правила пункту 8 частини другої статті 129 Основного Закону визначають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту:

- 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні;

- 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду;

- 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

При цьому, у частині п`ятій статті 328 КАС України міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених судами першої та апеляційної інстанцій і викладених в оскаржених судових рішеннях фактичних обставин справи, наданою їм правничою оцінкою в сукупності, дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга Міністерства юстиції України не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. Ця скарга в необхідному обсязі має підстави, передбачені, зокрема, пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, для того щоб перевірити, чи під час судового розгляду цієї справи відбулося неправильне застосування норм матеріального до спірних правовідносин та чи було порушення процесуального права

Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів в аспекті проаналізованих підстав, на основі яких подана касаційна скарга у цій справі, вважає за потрібне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.

Оскільки касаційна скарга Міністерства юстиції України подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, колегія суддів в контексті викладеного підсумовує, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга (провадження № К/990/38150/25) мала б бути розглянута з дотриманням унормованих процесуальних строків (13 жовтня 2025 року), але не вдалося її розглянути з дотриманням цих строків через об`єктивні чинники (велика кількість касаційних звернень, перебування судді-доповідача у відпустці). У зв`язку з цим касаційна скарга розглянута з дотриманням розумних строків в найкоротший термін, коли можна було її розглянути.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах

Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніна Юрія Володимировича, Міністерства юстиції України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/23044/23 за вищезазначеним позовом.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій