Справа № 400/10880/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 р. № 400/10880/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
прозобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач ) до Військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач ), в якому позивач просить суд: 1) зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду за період з період з 30.09.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 20.11.2022 згідно довідки від 02.11.2022 №373/ОСУВ/Тавр та довідки від 20.11.2022 №220/ОСУВ/ХС, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно зазначеним періодами участі; зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 внести зміну до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 03.01.2023, зазначивши кількість днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, та надати витяг з зазначеного зміненого наказу.

У позовній заяві зазначено наступне. ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з переведенням до нового місця служби, 03.01.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3 позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і знято з усіх видів забезпечення, в тому числі і грошового. Позивач стверджує, що військовою частиною НОМЕР_1 , йому не виплачено все належне грошове забезпечення. Відтак, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, позивач має право на отримання додаткової винагороди в сумі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у вказаних діях та заходах. Водночас, відповідачем зазначена додаткова винагорода позивачу не була нарахована та виплачена.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. За періоди зазначені представником позивача, а саме, з 30.09.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 20.11.2022 згідно довідки від 02.11.2022 №373/ОСУВ/Тавр та довідки від 20.11.2022 №220/ОСУВ/ХС, не надходило та/або не надавалось жодних належних підтверджуючих документів (довідок встановленого зразка) безпосередньої участі у бойових (спеціальних)

завданнях із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойових розпоряджень, наявність /надання яких є обов`язковою, що унеможливило прийняття управлінських рішень відповідачем щодо нарахування та виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100000 гривень (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) з розразунку на місяць.

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 вересня 2022 року№259 капітан - лейтенант ОСОБА_1 був відряджений до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_3 , в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_3 з 01.10.2022 для виконання службових (бойових завдань). Позивачу було видано посвідчення про відрядження від 30.09.2023 року з яким позивач вибув до військової частини НОМЕР_1 з 01.10.2022 року та прибув до військової частини 01.10.2022 року.

Позивач під час відрядження не перебував у підпорядкуванні командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » тому період участі з 30.09.2022 який вказано у довідці не відповідає дійсності. Інші довідки також містять недоліки. Також порушення містить Довідка від 20 листопада 2022 року №37 З/ОС У В/Тавр, оскільки в частині зазначення підстав надання, а саме документи на які посилається орган військового управління не можуть бути підставою для визначення участі у бойових діях Позивача, оскільки бойове розпорядження командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 07 жовтня 2022 року, який припинив існування 18 листопада 2022 року, не може бути керівним документом для командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , який створено 19 листопада 2022 року. Довідкою неправомірно визначено періоди участі в бойових діях Позивача з 01 листопада 2022 року по 20 листопада 20/2 року.

Підставою видання довідки зазначено: оперативна директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 27 вересня 2022 року №703Зт, директива Головнокомандувача Збройних Сил України з розвідки від ЗО вересня 2022 року №222/2д/97т, бойове розпорядження командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 жовтня 2022 року № 84т/ОКП/од, оперативна директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.11.2022 №8557, рапорт старшого оператора групи СпО ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_2 без зазначення дати та номеру рапорту, але ОСУВ Таврія створений лише 19 листопада 2022 року, зазначені документи не можуть бути підставою для підтвердження участі у бойових діях позивача у складі ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також не підтверджується довідкою. Разом з тим, відсутній документ військової частини НОМЕР_2 , який підтверджує участь у бойових діях позивача саме з 01 листопада 2022 року по 20 листопада 2022 року (бойовий наказ, розпорядження, витяг з журналу бойових дій) у складі цієї військової частини. Тому позовні вимоги є не обґрунтованими та не допустимими, протиправної дії з боку відповідача стосовно позивача допущено не було. Відповідач заперечував проти позовної заяви просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду 04.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач був відряджений в район ведення бойових дій до складу ОУВ Кривий Ріг, де виконував завдання на території Дніпропетровської та Херсонської областей, зокрема в період з 30.09.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 20.11.2022, що підтверджується довідкою від 02.11.2022 №373/ОСУВ/Тавр та довідкою від 20.11.2022 №220/ОСУВ/ХС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень, а тим які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких

діях та заходах.

Відповідно до пункту 1 зазначеної Постанови, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови, встановлено, що порядок виплати додаткової винагороди визначається керівниками відповідних міністерств.

Окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 було врегульовано порядок виплати додаткової грошової винагороди, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого2022 р.

Пунктом 3 Окремого дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 встановлено, що підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надається довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За вимогами пункту 4 доручення, керівник органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командир військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, щомісячно до 5 числа повідомляють органи військового управління, військові частини за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку 1 до цього доручення.

Позивачем довідки були передано до військової частини НОМЕР_1 , однак кошти не були виплачені відповідачем, що спричинило звернення до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Окремим дорученням Міністерства оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 (далі Доручення), пунктом 3 абзацом третім встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вартовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Перелік документів є вичерпним, інші документи не можуть бути підставою для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку №4 цього доручення. Пунктом 4 Доручення, Міністерством оборони України, надано вказівку керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних групи, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи

військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

Суд бере до уваги той факт, що довідки додані до позову від 02 листопада 2022 року №220/ ОСУВ/ХС, від 20 листопада 2022 року за №373/ОСУВ/Тавр не надходили до військової частини НОМЕР_1 встановленим порядком.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 вересня 2022 року № 259 капітана-лейтенанта ОСОБА_2 відряджено до ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3 , в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_3 з 01 жовтня 2022 року для виконання службових (бойових) завдань Позивач вибув з військової частини НОМЕР_1 з 01 жовтня 2022 року та прибув до військової частини НОМЕР_2 01 жовтня 2022 року.

Суд погоджується з висновками, що позивач під час відрядження не перебував у підпорядкуванні командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30 вересня 2022 року, тому період участі (з 30.09.2022) зазначений у довідці від 02 листопада 2022 року №220/ОСУВ/ХС не відповідає дійсності. Довідка видана позивачу з суттєвими порушеннями Доручення Міністерства оборони України та інших керівних документів Міністерства оборони України.

Довідками від 02 листопада 2022 року №220/ОСУВ/ХС та від 20 листопада 2022 року №37 З/ОСУ В/Тавр визначено періоди прийняття участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) за два місяці поспіль, видані у листопаді 2022 року, а не за дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах за минулий місяць у поточному.

Вказана довідка не надсилалася позивачем до військової частини на штаті якої перебував позивач, до військової частини НОМЕР_1 за місцем штатної служби позивача (військовослужбовця) до 5 числа щомісячно. Вихідна реєстрація довідки від 20 листопада 2022 року №33 7/ОСУ В/Тавр здійснена 20 листопада 2022 року у крайній день періоду відрядження позивача.

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) від 20 листопада 2022 року №310 позивач прибув з відрядження з ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3 в/ч НОМЕР_2 саме 20 листопада 2022 року, після виконання службових завдань, зарахований на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_1 , тобто у цей день не приймав участь у бойових діях. Порушення також містить довідка від 02.11.2022 року №220/ОСУВ/ХС, в частині зазначення підстав надання, а саме документи на які посилається орган військового управління не можуть бути підставою для визначення участі у бойових діях позивача. Підставою видання довідки зазначено:оперативна директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 27 вересня 2022 року №/033, директива Головнокомандувача Збройних Сил України з розвідки від 30 вересня 20/2 року №222/2д/97т, бойове розпорядження командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 жовтня 20/2 року №84т/ОКП/бд, рапорт старшого оператора групи СпО ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях в складі ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 30 вересня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, зазначені документи не правомірно підтверджують дати участі у бойових діях Позивача, оскільки до 30 вересня 2022 року включно Позивач не перебував у підпорядкуванні командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд бере до уваги, що з 30 вересня 2022 року позивач був відряджений до військової частини НОМЕР_2 тому довідка видана начальником штабу заступником командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.11.2022 року №220/ОСУВ/ХС не може бути прийнята до виконання.

Відносно довідки від 20.11.2022 року № 373/ОСУВ/Тавр, в частині зазначення підстав надання, а саме документи на які посилається орган військового управління не можуть бути підставою для визначення участі у бойових діях позивача, оскільки бойове розпорядження командувача ОСУВ Херсон від 07 жовтня 2022 року, який припинив існування 18 листопада 2022 року, не може бути керівним документом для командувача ОСУВ Таврія, який створено 19.11.2022 року. Довідкою неправомірно визначено періоди участі в бойових діях позивача з 01 листопада 2022 року по 20 листопада 20/2 року. Підставою видання довідки зазначено:оперативна директива Головнокомандувача Збройних

Сил України від 27 вересня 2022 року №703Зт, директива Головнокомандувача Збройних Сил України з розвідки від ЗО вересня 2022 року №222/2д/97т, бойове розпорядження

командувача ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 жовтня 2022 року №84т/ОКП/од, оперативна директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.11.2022 №8557, рапорт старшого оператора групи СпО ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_2 без зазначення дати та номеру рапорту, але ОСУВ Таврія створений лише 19 листопада 2022 року, зазначені документи не можуть бути підставою для підтвердження участі у бойових діях позивача у складі ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також не підтверджується довідкою.

Позивачем не надано документу військової частини НОМЕР_2 , який підтверджує його участь у бойових діях саме з 01 листопада 2022 року по 20 листопада 2022 року (бойовий наказ, розпорядження, витяг з журналу бойових дій) у складі цієї військової частини.

Кожен окремий наказ командира (керівника органу військового управління) має чітке визначення та тематику в межах керівних документів та наданих повноважень.Бойовий наказ - акт військового управління за встановленою формою, яким відповідно до плану операції (бойових дій) доводяться бойові завдання підпорядкованим військам (силам). Як правило, використовується для постановки бойових завдань в оперативно-тактичній та тактичній ланці. Інший вид наказу командира не може регламентувати питання участі у бойових діях

Разом з тим, Дорученням встановлено журнал бойових дій (вартовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) є підставою, для законного підтвердження участі у бойових діях військовослужбовців, але у довідку від 17 листопада 2022 року №743/856 не внесено визначений Дорученням документ.

Територіальним управлінням внутрішнього аудиту проводяться внутрішні аудити у військових частинах Збройних Сил України. Під час проведення контрольного заходу виникає необхідність у дослідженні додаткових матеріалів, які стали підставою для видання військовими частинами довідок про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відрядженими військовослужбовцями військових частин. Слід зазначити, що абзацом 4 пункту 4 Доручення від 23 червня 2022 року №912/з/29, визначено, що у підставах про видання довідок які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони відряджених військовослужбовців обов`язково мають зазначатися документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

У підставах до видання довідок мають обов`язково зазначатися реквізити саме бойового наказу, на підставі якого військовослужбовці залучались до заходів із забезпечення здійснення національної безпеки і оборони, журналу бойових дій та рапорту про участь кожного військовослужбовця у бойових діях у виконанні бойових завдань.

Суд приходить до висновку що видані довідки позивачу про безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не відповідають законним вимогам та видані з порушенням керівних документів, тому правомірно були невраховані відповідачем.

Щодо вимоги позивача про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3 відносно зазначення кількості днів невикористаної відпустки суд зазначає наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій части) від 03 січня 2023 року №3, визначено невикористану частину щорічної основної відпустки за поточний рік, виключено зі списків особового складу військової частини, на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 06 грудня 2022 року №1804, згідно рапорту позивача від 03 січня 2023 року № 88.

Під час переведення до іншого місця служби, позивач не звертався рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 про видачу довідки про зазначення періоду невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік, або про необхідність зазначення

невикористаної щорічної відпустки, при виданні наказу командира військової частини (по стройовій частині) про вибуття до нового місця проходження служби, виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року № 124, на підставі рапортів військовослужбовців здійснюється перевірка вимоги рапорту, у разі наявності підстав та відповідних повноважень, командир військової частини видає відповідний наказ із задоволенням законної вимоги військовослужбовця.

У разі відсутності підстав для задоволення рапорту військовослужбовця, надається відповідь (довідка, роз`яснення) з посиланням на відповідний нормативно-правовий акт, згідно керівних документів.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, так як позивач не звертався з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 з вимогою зазначити період невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, при виданні наказу про виключення його зі списків особового складу військової частини, не просив надати довідку про підтвердження періоду невикористаної відпустки за 2022 рік, для долучення до матеріалів особової справи та для врахування інформації під час проходження військової служби, право позивача не може вважатися порушеним, спір за зазначеною позовною вимогою відсутній.

Винесення наказів командиром військової частини відноситься до дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Такі висновки Верховний Суд висловив в своїх постановах від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17 та від 11 вересня 2019 року у справі № 819/570/18. Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №11(80)2, прийнятої 11.03.1980, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Тобто, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти самостійно (на власний розсуд).

Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача щодо зобов`язання командира військової частини внести відповідні зміни до наказу від 03.01.2023 року.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко