Справа № 320/41771/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Красновій О.Р.,

за участю:

Овчіннікової О.С. - представника позивача Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG);

Лущий В.С. - представника відповідача Головного управління ДПС у м. Києві, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2022 року Компанія «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) (далі - позивач) звернулася в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №8 від 30 липня 2021 року та № від 29 липня 2021 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року адміністративний позов Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30 липня 2021 року форми «Р» №8. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29 липня 2021 року форми «ПС» №. Стягнуто на користь Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) судовий збір у розмірі 30280,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в м. Києві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що діяльність Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» не мала ознак постійного представництва, а відтак контролюючий орган безпідставно застосував до позивача положення підпункту 141.4.7 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу (далі - ПК) України, що надалі призвело до неправомірного донарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток.

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Представництво не є окремим правосуб`єктом в розумінні Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і майно та Податкового кодексу України, оскільки воно не є резидентом ані Німеччини, ані України. Також, відповідач зазначає, що під час вирішення цього спору суд першої інстанції покликався на нечинні норми ПК України, а саме статтю 160 ПК України.

Представник Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) заперечує проти апеляційної скарги відповідача у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.

В судовому засіданні представник Головного управління ДПС у м. Києві підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року скасувати і ухвалите нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог Компанії «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) у повному обсязі.

За змістом частини першої статті 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення, з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що співробітниками контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ», за результатами якої склали акт від 25 червня 2021 року №49398/Ж5/26-15-07-08-05/26409057 (далі - Акт перевірки)

В акті перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог законодавства Представництвом «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ», а саме:

- пункту 138.1 статті 138, підпункту 141.4.7 пункту 141.4 статті 141 ПК Україні, в результаті чого Представництвом занижено податок на прибуток у загальній сумі 12361288,00 грн, у тому числі за 2017 рік у сумі 3320538,00 грн, за 2018 рік у сумі 4668040,00 грн, за 2019 рік у сумі 4372710,00 грн;

- підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, пункту 1.2 розділу І, пунктів 3.1, 3.2 розділу Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, а саме, подання з недостовірними відомостями податкової звітності щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за I, II, III, IV квартали 2017 року, II, III, IV квартали 2018 року, I, II, III, IV квартали 2019 року, I, II квартали 2020 року.

Відповідно до пункту 52 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, за порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України тимчасово штрафні санкції не застосовуються за порушення, вчинені у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19), а саме, за порушення щодо подання з недостовірними даними податкового розрахунку за формою 1-ДФ.

- підпункту 4 пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого встановлено несвоєчасне подання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску за травень 2015 року, червень 2015 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року;

- підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України щодо неподання звітів про контрольовані операції за 2018 та 2019 роки.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 29 липня 2021 року №, яким до Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 528600,00 грн;

- від 30 липня 2021 року №8, яким до Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» збільшено зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 13597417,00 грн, в тому числі за основним платежем 12361288,00 грн, штрафні санкції 1236129,00 грн.

Представництво «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» скористалося правом адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень та подало скаргу до Державної податкової служби (далі - ДПС) України.

За результатами розгляду скарги Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» 30 вересня 2021 року ДПС України прийнято рішення №22206/6/99-00-06-01-01-06, яким залишено податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу Представництва «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» - без задоволення.

Вважаючи оспорювані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, Компанія «Вьорваг Фарма Гмбх & Ко.КГ» (Worwag Pharma GmbH& Co.KG) звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Постійне представництво, відповідно до підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України, - це постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар'єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів.

При цьому, постійним представництвом не є використання споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать нерезиденту; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою зберігання або демонстрації; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою переробки іншим підприємством; утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для нерезидента; направлення у розпорядження особи фізичних осіб у межах виконання угод про послуги з надання персоналу; утримання постійного місця діяльності виключно з метою провадження для нерезидента будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер.

Пунктом 103.1 статті 103 ПК України передбачено, що застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Як визначено підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 статті 133 ПК України, платниками податку з числа нерезидентів є постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи із джерелом походження з України або виконують агентські (представницькі) та інші функції стосовно таких нерезидентів чи їх засновників.

Відповідно до пункту 133.3 статті 133 ПК України, постійне представництво до початку своєї господарської діяльності стає на облік у податковому органі за своїм місцезнаходженням у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Постійне представництво, яке розпочало свою господарську діяльність до реєстрації у податковому органі, вважається таким, що ухиляється від оподаткування, а одержані ним прибутки вважаються прихованими від оподаткування.

Об'єктом оподаткування податком на прибуток, згідно із підпунктом 134.1.2 пункту 134.1 статті 134 ПК України, є дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно з підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Пункт 160.1 статті 160 ПК України передбачає, що будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема, інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Згідно із пунктом 160.2 статті 160 ПК України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.6 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

До податків на доход і на майно, що стягуються від імені Договірної Держави, Землі - у випадку Федеративної Республіки Німеччина - або її політико-адміністративного підрозділу, або місцевих органів влади, незалежно від способу їх стягнення застосовується угода між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно, підписаної 03 липня 1995 року, ратифікованої 22 листопада 1995 року, дата набрання чинності для України: 04 жовтня 1996 року (нижче - Угода).

Угода застосовується до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав.

Для цілей Угоди термін "постійне представництво" означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється комерційна діяльність підприємства.

Термін "постійне представництво", зокрема, включає: a) місце управління; b) філіал; c) офіс; d) фабрику; e) майстерню; f) шахту, нафтову або газову свердловину, кар'єр або будь-яке інше місце розвідки або видобутку природних копалин.

Будівельний майданчик або монтажний чи складальний об'єкт є постійними представниками лише в тому разі, якщо вони існують більше дванадцяти місяців.

Незважаючи на попередні положення цієї статті термін "постійне представництво" не включає: а) використання споруд виключно з метою зберігання, показу або поставки товарів чи виробів, що належать підприємству; b) утримання запасів товарів чи виробів, що належать підприємству, виключно з метою зберігання, показу або поставки; с) утримання запасів товарів чи виробів, що належать підприємству, виключно з метою переробки іншим підприємством; d) утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для підприємства; е) утримання постійного місця діяльності виключно з метою здійснення для підприємства будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер; f) утримання постійного місця діяльності виключно для здійснення будь-якої комбінації видів діяльності, перелічених у підпунктах від а) до е), за умови, що сукупна діяльність постійного місця діяльності, яка виникає внаслідок такої комбінації, має підготовчий або допоміжний характер.

Якщо, крім агента з незалежним статусом, про якого йдеться в 6-му пункті, інша особа, незалежно від положень пунктів 1 і 2, діє від імені підприємства, має, і звичайно використовує в Договірній Державі повноваження укладати контракти від імені підприємства, або утримує запаси товарів та виробів, що належать підприємству, з яких здійснюється регулярна поставка цих товарів і виробів від імені підприємства, то це підприємство розглядається як таке, що має постійне представництво в цій Державі щодо будь-якої діяльності, яку ця особа здійснює для підприємства, за винятком, якщо діяльність цієї особи обмежується тією, що зазначена в пункті 4, яка, якщо і здійснюється через постійне місце діяльності, не робить з цього постійного місця діяльності постійного представництва відповідно до положень цього пункту.

Підприємство не розглядається як таке, що має постійне представництво в Договірній Державі, лише якщо воно здійснює комерційну діяльність у цій Державі через брокера, комісіонера чи будь-якого іншого агента з незалежним статусом за умови, що ці особи діють у межах своєї звичайної комерційної діяльності.

Той факт, що компанія, яка є резидентом Договірної Держави, контролює чи контролюється компанією, що є резидентом другої Договірної Держави або яка здійснює комерційну діяльність у цій другій Державі (або через постійне представництво або будь-яким іншим чином), сам по собі не перетворює одну з цих компаній у постійне представництво другої компанії.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, предметом діяльності компанії "Worwag Pharma GmbH&Co.KG" (Німеччина) є: виробництво та реалізація хімічно-фармацевтичних препаратів, харчових продуктів, дієтичних харчових продуктів, препаратів-харчових добавок, натуральних лікарських засобів, засобів гігієни, засобів для догляду за тілом та красою, ефірних олій, парфумерної продукції, ортопедичних товарів, пластирів та перев'язувальних матеріалів, медичних апаратів та інструментів, а також журналів, газет, брошур та книжок. Товариство може здійснювати свою діяльність у споріднених сферах та займатися будь-якими комерційними операціями, пов'язаними з предметом діяльності підприємства. Може брати пайову участь у капіталі інших підприємств з таким само або схожим видом діяльності та засновувати представництва.

Відповідно до змісту акта перевіріки від 25 червня 2021 року №49398/Ж5/26-15-07-08-05/26409057 Представництвом «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» одержано дохід від реалізації лікарських засобів з України в сумі 320298663,00 грн, в тому числі: за 2017 рік - 111357171 грн; за 2018 рік - 76565300 грн; за 2019 рік -109153882 грн; за 2020 рік - 23222310 грн.

Відповідно, витрати на діяльність відокремленого підрозділу в Україні в формі представництва становили всього 294347383,00 грн, в тому числі: за 2017 рік - 61259127,00 грн; за 2018 рік - 86399994,00 грн; за 2019 рік - 80760007,00 грн; за 2020 рік - 65928255,00 грн; або 91,89% від одержаного доходу.

Наведене, на думку податкового органу свідчить про те, що діяльність представництва як відокремленого підрозділу "Worwag Pharma GmbH&Co.KG" (Німеччина) в Україні не може розглядатися підготовчою в розумінні Угоди та приписів Модельної Конвенції ОЕСР, яка може здійснюватись як діяльність, яка передує здійсненню основної діяльності підприємства (представництво 18 років на території України) та допоміжною, так як має істотний вплив на здійснення основних видів діяльності підприємства як технічного (реклама, промоція, реєстрація лікарських засобів, фармаконагляд), так і економічного (утримання 35 співробітників представництва, 31 автомобіль, офісу в Україні). Витрати на утримання представництва становлять 91,89% від отриманого доходу з України і має статус постійного представництва з відповідним оподаткуванням згідно положення Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина "Про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно" та Кодексу.

Поряд із цим, як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, до перевірки представництвом надані: статутні документи; положення про представництво; довідки резиденства; доручення на призначення голови представництва; оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахунках 31 "Рахунки в банках"; "Розрахунки з постачальниками"; 371 "Розрахунки за виданими авансами"; 64 "Розрахунки за податками"; 661 "Розрахунки за заробітною платою"; договори; рахунки; акти виконаних робіт (наданих послуг); банківські виписки; інші первинні документи; відомості нарахування заробітної плати; табелі обліку робочого часу; накази на призначення та звільнення з посади; звіти до фондів; звіти по податках; відповіді на запити; звіти по контрольованих операціях та ін.

Згідно наданого до перевірки Положення щодо функціонування українського представництва, затвердженого 04 січня 2011 року директором Представництва "Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ" Тарабановою Вікторією Йосипівною, метою діяльності представництва є: виконання діяльності підготовчого або допоміжного характеру щодо основної діяльності Компанії (виробництва, продажу, дистрибуції лікарських засобів, косметичних засобів, харчових добавок та товарів медичного призначення) зокрема: здійснення представницьких функцій в інтересах Компанії на території України; дослідження кон'юктури ринку та виявлення громадської думки; підвищення обізнаності українського ринку щодо товарів Компанії; збирання інформації та надання порад Компанії щодо здійснення діяльності на ринку України, зокрема щодо правового регулювання фармацевтичного ринку, валютного регулювання діяльності іноземних компаній в Україні; проведення маркетингових та інших досліджень ринку України.

Представництво: представляє Компанію у відносинах з органами державної влади і адміністрації, органами місцевого самоврядування, громадськими об'єднаннями, підприємствами, організаціями, установами та громадянами на території України; представляє і захищає інтереси Компанії на території України у стосунках з третім особами в юридичних (правових) установах та інших контрольних органах; надає Компанії аналітичну та іншу інформацію про економічні, соціальні та інші процеси в країні реєстрації представництва, яка може сприяти покращенню ефективності діяльності Компанії на території України; здійснює інші функції, що пов'язані з представництвом та захистом інтересів Компанії на території України.

В роз'ясненнях до положень Модельної Конвенції ОЕСР, на основі якої підписано Конвенцію між Україною та Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно, наявні критерії віднесення діяльності представництв до допоміжної або підготовчої. Так, відповідно до пунктів 23 та 24 офіційного Коментаря до Модельної Конвенції ОЕСР діяльність представництва не може вважатись такою, що має допоміжний характер, якщо вона переважно здійснює такі ж функції, що і материнська компанія.

Верховним Судом в постанові від 25 липня 2024 року у справі №640/31489/21 встановив, згідно з відомостями Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України за запитом по Коду інформації не знайдено. Тобто, Представництво «Вьорваг фарма Гмбх&Ко.КГ» не зареєстровано ні як юридична особа, ні як відокремлений підрозділ юридичної особи зі статусом юридичної особи. Відповідно до пункту 1.1. Положення про представництво «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» в Україні останнє є представництвом компанії «ВЬОРВАГ ФАРМА ГМБХ & КО.КГ» в м. Київ, Україна, та не є юридичною особою і не займається комерційною діяльністю. Представництво у всіх випадках діє від імені і за дорученням компанії «ВЬОРВАГ ФАРМА ГМБХ & КО.КГ» і виконує свої функції згідно з чинним законодавством України.

Проаналізувавши норми права та дослідивши матеріали справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, правильним висновок суду першої інстанції, що представництво не здійснювало видів статутної діяльності материнської компанії, в тому числі не виробляло, не закуповувало та не розповсюджувало хімічно-фармацевтичні препарати, харчові продукти, що виробляються або закуповуються Компанією "Werwag Pharma GmbH&Co.KG" (Німеччина).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №826/7675/18 від 15 лютого 2024 року у справі №640/35881/21.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2019 року у справі №826/3191/13-а, для встановлення того, чи діяльність представництва нерезидента має підготовчий або допоміжний характер для такого нерезидента, їх діяльності необхідно порівняти.

Матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем було здійснено порівняння діяльності Представництва та Компаній, а без описаного детального аналізу діяльності материнської компанії та її представництва і порівняння відповідних видів діяльності неможливо робити висновки щодо того, чи є відповідне представництво постійним і чи має воно право на користування пільгами, передбаченими відповідною конвенцією про уникнення подвійного оподаткування та законодавством України.

Надані представництвом «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» під час перевірки копії первинних документів є підтвердженням дотримання представництвом норм чинного законодавства.

Доходи з джерелом їх походження з України - це будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України.

Постійні представництва нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється господарська діяльність нерезидентів на території України, повинні утримувати та сплачувати податок на прибуток з суми прибутків зазначених нерезидентів, отриманих від такої господарської діяльності.

Основний вид діяльності не є критерієм, за яким отримані представництвом кошти визначаються як такі, що є оподатковуваним доходом нерезидента чи не є оподатковуваним доходом нерезидента.

Критеріями для віднесення отриманих представництвом коштів до прибутку нерезидента, який за вимогами закону оподатковується у загальному порядку, є повне або часткове здійснення нерезидентом господарської діяльності на території України через постійне представництво та отримання цим представництвом від такої діяльності сум прибутків, належних нерезиденту.

Представництво «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» виконує виключно підготовчі та/або допоміжні функції для забезпечення основної діяльності материнської компанії-нерезидента, не здійснюючи при цьому жодного з видів господарської діяльності материнської компанії.

Поряд з цим, Представництво «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» не є юридичною особою, одержує від Компанії "Werwag Pharma GmbH&Co.KG" (Німеччина) на банківський рахунок кошти, спрямовані на утримання представництва, у зв'язку із чим останнє підлягає звільненню від сплати податку на прибуток в Україні, оскільки здійснює виключно підготовчі та/або допоміжні функції для забезпечення основної діяльності материнської компанії-нерезидента, не здійснюючи при цьому жодного з видів її господарської діяльності, та не маючи ознак постійного представництва в розумінні підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

При здійсненні перевірки Представництва «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ», податковий орган без посилання на конкретні положення установчих документів, без аналізу основних видів діяльності нерезидента та мети створення представництва, за відсутності аналізу змісту та виду діяльності представництва, мети та результатів її проведення, у тому числі в контексті спірних відносин, дійшов висновку, що Представництво «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» є постійним представництвом нерезидента.

Податковим органом в цьому контексті не надано жодних доказів, які б свідчили, що діяльність Представництва «Вьорваг фарма Гмбх і Ко.КГ» була спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та більше того, що від такої діяльності Представництвом отримано дохід (прибуток) нерезидента, який у відповідності до приписів статті 163 ПК України оподатковується в загальному порядку.

Відтак відповідачем не надано відповідної правової оцінки дійсному статусу Представництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/10603/15.

Таким чином, представництва на території України не мають статусу юридичної особи і діють на підставі наданих нерезидентом повноважень. Такі представництва можуть як здійснювати підприємницьку діяльність на території України, так і виконувати виключно функції, які носять допоміжний та підготовчий характер (зберігання, демонстрація, закупівля або доставка товарів, збирання інформації тощо). Ці умови можна охарактеризувати як ознаки, що дозволяють відносити представництво нерезидента до розряду "постійних" та "непостійних".

Для визнання представництва нерезидента таким, що має статус постійного представництва, необхідною умовою є здійснення ним комерційної діяльності. Постійне представництво нерезидента в Україні з метою оподаткування розглядається як окремий, незалежний від самого нерезидента суб'єкт господарської діяльності. А тому взаємовідносини між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні слід розглядати як взаємовідносини між різними суб'єктами господарювання та, відповідно, податковий облік самого постійного представництва повинен здійснюватися згідно із загальними правилами.

Отже, обов'язок сплати податку на прибуток у представництва нерезидента виникає за наявності таких обставин: діяльність представництва створює постійне представництво в Україні (має статус постійного представництва) та одержує доходи з джерелом походження з України. Некомерційна діяльність, що має підготовчий або допоміжний характер, не може бути підставою для визначення представництва таким, що має статус постійного.

Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №2а-16434/12/2670.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що податковим органом помилково застосовано до діяльності позивача положення підпункту 141.4.7 пункту 141.4 статті 141 ПК України, що в свою чергу призвело до неправомірного донарахування грошових зобов'язань з податку на прибуток.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що належним і повним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №320/41771/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

О.М. Оксененко