Справа № 520/18169/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 жовтня 2025 року № 520/18169/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Височанської селищної ради (вул. Бульварна, буд. 12,с-ще Високий,Харківський р-н, Харківська обл.,62459, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати бездіяльність Височанської селищної ради щодо не оформлення земельної ділянки місць поховань розташованої по вул Ощепкова між вул. Кооперативна та вул Підлісна, на вимогах законодавства неправомірною.

-визнати бездіяльність Височанської селищної ради щодо не оформлення земельної ділянки місць поховань розташованої по вул Ощепкова між вул. Відпочинку та дорогою до бази ФК Металіст, на вимогах законодавства неправомірною.

-зобов`язати Височанську селищну раду сформувати земельну ділянку розташовану по вул Ощепкова між вул. Кооперативна та вул. Підлісна, та оформити на неї право комунальної власності Височанської територіальної громади Харківської області.

-зобов`язати Височанську селищну раду сформувати земельну ділянку розташовану по вул Ощепкова між вул. Відпочинку та дорогою до бази ФК Металіст, та оформити на неї право комунальної власності Височанської територіальної громади Харківської області

-зобов`язати Височанську селищну раду внести на генеральний план селища Високого як кладовище земельну ділянку розташовану по вул Ощепкова між вул. Кооперативна та вул. Підлісна де здійснено поховання померлих.

-зобов`язати Височанську селищну раду внести на генеральний план селища Високого як кладовище земельну ділянку розташовану по вул Ощепкова між вул. Відпочинку та дорогою до бази ФК Металіст де здійснено поховання померлих.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , є користувачем двох родинних поховань на кладовищах селища Високого, що розташовані по вул. Ощепкова між вул. Кооперативна та вул. Підлісна (Кладовища №1) та по вул. Ощепкова між вул. Відпочинку та дорогою до бази ФК Металіст (Кладовища №3).

Позивачу стало відомо, що неможливо облаштувати кладовища 1 та кладовища 3 на тій підставі що на території Височанської територіальної громади відсутні кладовища в розумінні термінів, визначених ЗУ «Про поховання та похоронну справу»(земельні ділянки не сформовані).

На думку позивача, не оформлення до цього часу земельних ділянок місць поховання що розташовані по вул Ощепкова між вул. Кооперативна та вул Підлісна, по вул Ощепкова між вул. Відпочинку і дорогою на базу ФК Металіст свідчить про невиконання Височанською селищною радою вимог ЗУ « Про поховання та похоронну справу» та про те. що поховання відбуваються не у визначеному законодавством місці що може призвести до їх знищення без будь яких застережень, .або, передачу у приватну власність.

Позивач не згоден зі вказаною бездіяльністю, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав ті інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про землеустрій» професійною діяльністю у сфері землеустрою можуть займатися особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою.

Відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники. Сертифікованими інженерами- землевпорядниками є особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою, мають стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склали кваліфікаційний іспит, одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону.

Згідно зі до ст. 66 Закону України «Про землеустрій» фінансування робіт із землеустрою здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів юридичних осіб, громадян та інших джерел, не заборонених законом.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 476 (надалі Порядок).

Пунктом 6 Порядку визначено, що інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, територій, межі яких визначені проектами формування територій і встановлення меж сільських, селищних рад, масивів земель сільськогосподарського призначення, окремих земельних ділянок, сукупності земельних ділянок (частин земельних ділянок) сільськогосподарського призначення, гідротехнічна меліорація яких може забезпечуватися меліоративною мережею (меліоративними мережами) організації водокористувачів.

Відповідно до п. 8 Порядку підставою для проведення інвентаризації земель є рішення власників (розпорядників) земельних ділянок.

Згідно з п. 8 Порядку виконавцями є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним

місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами - землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Пункт 11 Порядку вказує, що для проведення інвентаризації земель замовник укладає з виконавцем договір про розроблення технічної документації.

Відповідно до п.1.1 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань,затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 року №193 для розміщення місця поховання спеціалізованому комунальному підприємству, установі,

організації в постійне користування відповідно до вимог земельного законодавства та гігієнічних вимог щодо облаштування і утримання кладовищ у населених пунктах України (ДСанПіН 2.2.2.028.99) надається земельна ділянка. Наявність місця поховання передбачається проектом планування та забудови населеного пункту з урахуванням подальшого розширення його території.

Пункт 3.5. ДСанПіН 2.2.2.028.99вказує, що кладовища повинні бути розміщені в приміській зоні міських поселень і поблизу місць розташування сіл. Санітарно- захисна зона від території кладовища традиційного поховання і крематорію до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів повинна бути не меншою 300 м (Державні санітарні правила N 379/1404 ( z0379-96 ), а від території кладовища для поховання урн після кремації до житлових і громадських будівель та об`єктів, що прирівнені до них, має бути не меншою 100 м.

Судом встановлено, що спірні місця поховання зазначені Позивачем існують на цих місцях ще з початку 20 століття та часів СРСР і закладалися в той час коли ще не діяли норми ДСанПіН 2.2.2.028.99.

Тобто, інвентаризація земель комунальної власності є платною послугою яку виконують сертифіковані інженери-землевпорядники на підставі договорів. Для цього потрібно в місцевому бюджеті виділити значні кошти для проведення інвентаризації спірних місць поховання.

За таких обставин, на думку суду, Височанська селищна рада може прийняти або не прийняти відповідне рішення про проведення інвентаризації земель та фінансування інвентаризації земель спірних місць поховання.

Судом встановлено, що Височанською селищною радою, як розпорядником бюджетних коштів постійно, на пленарних засіданнях, вирішуються питання про здійснення видатків в межах прийнятих бюджетних програм.

Одержані бюджетом громади доходи направляються на фінансування першочергових видатків, необхідних для повноцінного функціонування бюджетних установ та пріоритетних програм, своєчасну виплату заробітну плату працівникам бюджетних установ.

У складних умовах сьогодення важливою є допомога тим, хто цього потребує найбільше літнім людям, дітям-сиротам, людям із інвалідністю, багатодітним родинам, внутрішньо переміщеним особам, військовослужбовцям та їхнім родинам.

Височанська громада систематично підтримує військові підрозділи, які потребують допомоги для виконання бойових і безпекових завдань. За рахунок коштів бюджету профінансовані заходи для матеріально-технічного забезпечення військовим частинам Міністерства оборони України на загальну суму 966, 2 тис. грн.

Тому, з урахуванням складних умов у період воєнного стану, питання щодо фінансування інвентаризації земель та облаштування спірних місць поховання Височанською селищною радою вирішується з урахуванням реальних можливостей місцевого бюджету.

Судом встановлено, що на сесії VIIІ скликання Височанської селищної ради, яка відбулась 31 січня 2025 року, розглядався депутатський запит №1 депутата Височанської селищної ради Василя Міщенка щодо проведення інвентаризації земельних ділянок, що використовуються як місця поховання. Рішення з даного приводу не було прийнято.

Як свідчить протокол голосування з даного питання були такі результати голосування: «за» - 0, «проти» - 15, «утримались» - 3, не брали участі у голосуванні - 0.

Тобто, Височанська селищна рада на пленарному засіданні не підтримала питання про проведення інвентаризації земельних ділянок, що використовуються як місця поховання.

Судом також встановлено, що Виконавчими органами Височанської селищної ради на даний час вивчається питання щодо визначення нового місця поховання, яке буде відповідати вимогам Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань та ДСанПіН 2.2.2.028.99.

Це питання стоїть досить гостро оскільки підібрати земельну ділянку з такими критеріями та облаштувати її відповідно до вимог є дуже проблематичним, оскільки більшість земель за межами населених пунктів громади є землями, промисловості або сільськогосподарського призначення.

В силу приписів ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. . Відповідно до п а) ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Тому, на думку суду, аргументи Позивача щодо можливого продажу земель під місцями поховання є необґрунтованими та не підтвердженими доказами.

Натомість, жоден нормативний акт не встановлює Височанській селищній раді обов`язку та строків для проведення інвентаризації земель комунальної власності.

У статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді (Recommendation № R(80)2 of the Committee of Ministers concerning the exercise of discretionary powers by administrative authorities), під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (ст. 55 Конституції України). Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань. Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Пунктом 9 частини 5 статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Позивач не довів суду наявності підстав для захисту його порушеного права та/або інтересу, в контексті позовних вимог до Відповідача, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 264, 293, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Височанської селищної ради (вул. Бульварна, буд. 12,с-ще Високий, Харківський р-н, Харківська обл.,62459, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.