Справа № 200/2002/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року справа №200/2002/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Зеленов А.С.), складеного в повному обсязі 27 травня 2025 року, у справі № 200/2002/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 03 від 07.08.2024 в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.03.2023 по 14.06.2024 та не зарахування до розрахунку середнього заробітку з якого обчислюється розмір пенсії, заробітну плату, яку позивач отримував у період з 01.03.2023 по 14.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2024 № 1074 про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи на посаді пожежного-рятувальника 84 державну пожежно-рятувальної частини 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області з 01.03.2023 по 14.06.2024 із зарахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 14.06.2024 та здійснити перерахунок пенсії з 01.08.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №03 від 07.08.2024 в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.03.2023 по 14.06.2024 та не зарахування до розрахунку середнього заробітку з якого обчислюється розмір пенсії, заробітну плату ОСОБА_1 яку він отримував у період з 01.03.2023 по 14.06.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2024 № 1074 про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи на посаді пожежного-рятувальника 84 державну пожежно-рятувальної частини 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області з 01.03.2023 по 14.06.2024 із зарахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 14.06.2024 та здійснити перерахунок пенсії з 01.08.2024

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 200/2002/25, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

З 01.04.2023 по пенсійній справі ОСОБА_1 автоматичним способом проведено перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону № 1058 (по стажу та заробітку) за доцільності. Страховий стаж та заробітну плату враховано по 28.02.2023.

Таким чином, оскільки після попереднього перерахунку пенсії не пройшло 24 місяці, підстави для позачергового врахування стажу та заробітної плати були відсутні, а саме врахування суперечило б положенням ст. 42 Закону 1058.

На підставі особистої заяви від 22.08.2024 № 7951 про взяття на облік ЕПС ОСОБА_1 вивантажено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.09.2024. Тобто позивач вибув з обліку Головного управління та був взятий на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо повторно розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2024 року № 1074 про перерахунок пенсії (яка по суті є повідомленням про припинення трудової діяльності) є об`єктивно неможливим

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/2002/25, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 з 29.03.2014. На підставі особистої заяви від 22.08.2024 № 7951 про взяття на облік ЕПС позивача зареєстровано на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.09.2024.

01.08.2024 позивач звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням, заява була зареєстрована за № 1074.

Листом від 07.03.2025 №11260-5482/Я-01/8-0400/25 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що за даними електронної пенсійної справи, позивача перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 29.03.2014 отримуєте пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058). Заява від 01.08.2024 № 1074 про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням була відпрацьована, перерахунок як непрацюючому пенсіонеру проведено. На запит надаємо копії документів: розрахунок стажу, розрахунок заробітної плати для обчислення, протокол призначення пенсії. Згідно питання про незарахування заробітку та стажу з 01.03.2023 по 14.06.2024 повідомляємо, що відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Відповідно до абз. 3 п. 4 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Попередній перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 був проведений 26.05.2023, з урахуванням страхового стажу по 28.02.2023, тому стаж та заробітна плата не були зараховані оскільки після попереднього перерахунку пенсії не пройшло 24 місяці.

До листа додано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2024 № 03 про перерахунок пенсії, розрахунок стажу позивача та розрахунок середнього заробітку.

Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2024 № 03 про перерахунок пенсії незаконним.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, з 01.04.2023 позивачу автоматичним способом проведено перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 (по стажу та заробітку) за доцільності. Страховий стаж та заробітну плату враховано по 28.02.2023.

Позивач є отримувачем пенсії з 29.03.2014, 14.06.2024 позивач звільнився з займаної посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.

Як встановлено з спірного рішення №03 про перерахунок пенсії (дата перерахунку 01.08.2024), позивачу не зараховано до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.03.2023 по 14.06.2024 та не зарахувано до розрахунку середнього заробітку з якого обчислюється розмір пенсії, заробітну плату, яку позивач отримував у період з 01.03.2023 по 14.06.2024.

Відповідно оскаржуваного рішення, пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 45 років 7 місяців 9 днів (враховано по 28.02.2023 відповідно розрахунку за формою РС-право), коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 0,45583.

Заробітну плату враховано за період роботи по 28.02.2023 (згідно розрахунку заробітку для обчислення), індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1.44250.

На звернення позивача щодо проведення перерахунку його пенсії у зв`язку зі звільненням, відповідач прийняв оскаржуване рішення у якому зазначив вид перерахунку: У зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 03.07.2024.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на зарахування стажу за спірними періодами має бути відновленим із зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії із зарахуванням спірних періодів до страхового стажу та урахуванням довідки про заробітну плату.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень частини першої статті 1 № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини другої цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Законом № 1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Приписами ст. 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначенні середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсію позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 45 років 7 місяців 9 днів (враховано по 28.02.2023 відповідно розрахунку за формою РС-право), коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 0,45583. Заробітну плату враховано за період роботи по 28.02.2023 (згідно розрахунку заробітку для обчислення), індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1.44250.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

З аналізу наведених норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Однак, за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Як встановлено судами, після призначення позивачу пенсії за віком з 29.03.2014, він продовжував працювати, а з його заробітної плати утримувалися та перераховувалися до пенсійних органів страхові внески.

Проте, під час розгляду заяви позивача від 01.08.2024 про перерахунок пенсії, відповідач не зарахував до розрахунку середнього заробітку його заробіток з 01.03.2023 по 14.06.2024 та не зарахував до страхового стажу період його роботи з 01.03.2023 по 14.06.2024, що в свою чергу призвело до зменшення коефіцієнту як стажу так заробітку, що суттєво зменшує розмір пенсії позивача.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України №1058-IV, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати після 2014, у зв`язку зі збільшенням страхового стажу, оскільки позивач з дня призначення пенсії та до дня звільнення 14.06.2024 працював та набував страхового стажу.

Відповідну заяву подано позивачем 01.08.2024 про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням.

Всупереч положенням ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV відповідач з 01.08.2024 розрахував пенсію позивача зі зменшенням коефіцієнту заробітної плати та страхового стажу, оскільки врахував заробітну плату та страховий стаж лише по 28.02.2023, а не по 14.06.2024.

Пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону №1058-ІV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

У постанові від 29.06.2022 у справі №160/1052/19 Верховним Судом розглядалось питання визначення коефіцієнта заробітної плати для перерахунку пенсії особі, яка після призначення пенсії продовжила працювати.

Верховний Суд зазначив, що чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.10.2017 відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та висновків, викладених у постанові Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2024 № 1074 про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи на посаді пожежного-рятувальника 84 державну пожежно-рятувальної частини 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області з 01.03.2023 по 14.06.2024 із зарахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 14.06.2024 та здійснити перерахунок пенсії з 01.08.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги є неприйнятними та повністю спростовуються висновками суду першої інстанції.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі № 200/2002/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко