Справа № 560/10829/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №24 від 24.03.2025, зобов`язання зарахувати період роботи з 01.01.2005 по 31.08.2005 на посаді вчителя української мови та літератури в Борсуківській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів, періоди перебування на курсах підвищення кваліфікації з 22.03.2010 по 30.04.2010, з 13.03.2012 по 01.06.2012 та з 01.05.2013 по 10.10.2013 до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язання призначити пенсію за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не враховано періоди її роботи та підвищення кваліфікації до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив по справі не подало.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідної кількості спеціального стажу роботи станом на 11.10.2017 - 26 років 6 місяців.

У відповіді на відзив позивачка заперечує щодо доводів відповідача, викладених у відзиві.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 17.03.2025 про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 24.03.2025 за №24 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. У рішенні зазначено, що до страхового та спеціального стажу зараховані всі періоди. Спеціальний стаж становить 24 роки 23 дні, стаж необхідний 26 років і 6 місяців.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0306-8/33953 від 05.05.2025 встановлено, що до спеціального стажу позивачки для визначення права на пенсію за вислугу років не зараховані такі періоди роботи:

- нянею з 21.10.1986 по 31.10.1986, з 05.03.1987 по 21.04.1987 та кастеляншею з 22.12.1986 по 12.01.1987 в Новоушицькому дитячому садочку №2, оскільки зазначені посади не передбачені Переліком;

- вчителем української мови та літератури з 01.01.2005 по 31.08.2005 в Борсуківській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів, оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також не зараховані періоди перебування на курсах підвищення кваліфікації згідно з довідкою від 14.03.2025 №171 з 22.03.2010 по 30.04.2010, з 13.03.2012 по 01.06.2012 та з 01.05.2013 по 10.10.2013.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1058-IV)

Положеннями статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, пункт «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було викладено в іншій редакції, згідно з якою право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку, за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

В подальшому, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, до статті 55 Закону № 1788-ХІІ з 01.01.2016 також було внесено зміни, відповідно до яких пункт «е» вказаної статті має наступний зміст: «право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року».

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII.

Ці норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04 червня 2019. Отже, з 04 червня 2019 при вирішенні питання призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», необхідно керуватись вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII та Законом № 911-VIII.

Відтак, з 04 червня 2019 при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років необхідно виходити з наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Закону №1556-VII науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність. Педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Посада вчителя української мови та літератури наявна в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993.

В свою чергу, відсутність у пенсійного органу відомостей про сплату страхових внесків роботодавцем не може бути підставою для неврахуванням відповідного спеціального стажу.

Пунктом 1 статті 14 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії. Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону ( частина 1 статті 15 Закону №1058-IV). Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії особи проводиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де вона працює, страхувальником сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом зазначених вище норм обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або неповну сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, відтак фізична особа не може нести негативні наслідки невиконання страхувальником своїх обов`язків.

Що стосується зарахування до спеціального стажу періоду перебування на курсах підвищення кваліфікації, суд виходить з такого.

Довідкою №370 від 20.05.2025, виданою Новоушицькою селищною радою (Відділ освіти, молоді та спорту) підтверджується те, що ОСОБА_2 дійсно підвищувала кваліфікацію з 22.11.2004 по 03.12.2004, з 08.10.2007 по 02.11.2007, з 22.02.2010 по 30.04.2010, з 13.02.2012 по 01.06.2012, з 01.04.2013 по 10.10.2013 без відриву від роботи (а.с. 24).

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як встановлено зі змісту доказів, підвищення кваліфікації позивачка проходила без відриву від роботи, відтак періоди проходження підвищення кваліфікації повинні бути зараховані до її спеціального стажу.

З огляду на вказане, у спірному рішенні відповідач помилково/безпідставно визначив позивачці спеціальний стаж 24 роки 23 дні, тоді як він повинен становити не менше 26 років і 6 місяців, а саме понад 26 років, 11 місяців.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 470/402/17 щодо аналогічних правовідносин.

Водночас суд не повинен самостійно перераховувати відповідні періоди страхового, пільгового або спеціального стажу, які мають значення для вирішення питання призначення, перерахунку або обчислення пенсій, оскільки такі повноваження належать саме пенсійному органу, як і відповідальність за правильність такого обчислення.

Зважаючи на це, відповідач повинен самостійно перерахувати весь спеціальний стаж позивачки, включаючи зарахований за цим рішенням, та вирішити питання призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачі не довели обґрунтованість рішення, доводи позивачки належними доказами не спростували, позов слід задоволити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №24 від 24.03.2025, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2005 по 31.08.2005 на посаді вчителя української мови та літератури в Борсуківській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів, періоди перебування на курсах підвищення кваліфікації з 22.03.2010 по 30.04.2010, з 13.03.2012 по 01.06.2012, з 01.05.2013 по 10.10.2013, провести перерахунок усього наявного у неї спеціального стажу, включаючи зарахований за цим рішенням, вирішити питання призначення та виплати пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 600 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 600 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 жовтня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23,м. Черкаси,Черкаська обл., Черкаський р-н,18002 , код ЄДРПОУ - 21366538)

Головуючий суддя І.С. Козачок