Справа № 160/27761/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27761/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.01.2025, (суддя суду першої інстанції Сластьон А.О.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/27761/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

17.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією;

Скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що є працівником АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» та його було заброньовано підприємством за списком, погодженим Міністерством оборони України (реєстраційний номер 220/12644/б від 14.08.2024), відповідно до якого позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025. 04 жовтня 2024 року позивач, на виконання вимог повістки, що надійшла до підприємства, самостійно прийшов до РТЦК. Проте, попри наявність відповідних копій документів щодо його бронювання, позивач був призваний на військову службу під час мобілізації та доставлений до Військової частини НОМЕР_1 . Позивач вважає такі дії та рішення РТЦК та Військової частини НОМЕР_1 протиправними та такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 07.01.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.10.2024 №410 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_1 » в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією. Скасував наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №296 від 05.10.2024 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що призов резервістів ОР-1 на військову службу під час мобілізації здійснюється з оголошенням загальної мобілізації або за окремим рішенням Президента України в ході часткової мобілізації. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися протягом 24 годин з моменту оголошення мобілізації (Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затверджений Законом № 2105-IX від 03.03.2022) до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин. Позивач, будучи обізнаним, що він перебуває в оперативному резерві (наявний військовий квиток з мобілізаційним розпорядженням), протягом 24 годин у 2022 році не прибуває до своєї військової частини або ТЦК та СП та продовжує працювати на підприємстві АТ «Українська залізниця» Філія «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця. АТ «Українська залізниця» Філія «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця маючи в розпорядженні копію військового квитка та мобілізаційного розпорядження працівника ОСОБА_1 в супереч вимогам Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» включає до списків працівників, які пропонуються до бронювання Позивача та направляє на погодження до Міністерства економіки України». Мінекономіки на підставі наданих списків видає наказ від 04.09.2024 року №23219, яким надає відстрочку військовозобов`язаному Позивачу, який є резервістом та перебуває в оперативному резерві першої черги та зобов`язаний був проходити військову службу з 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затверджений Законом № 2105-IX від 03.03.2022, Указу Президента України №618/2012 «Про Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України» від 29.10.2012, які мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти (накази) міністерств, і є обов`язковими до виконання на території України. В даних спірних правовідносинах Позивача з Відповідачем, останній при прийнятті рішення щодо призову на військову службу керувався виключно нормами Конституції України, Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затверджений Законом № 2105-IX від 03.03.2022, Указу Президента України №618/2012 «Про Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України» від 29.10.2012, оскільки вони мають вищу юридичну силу, та є обов`язковими до виконання Відповідачу, а ніж виданий наказ міністерства економіки України щодо бронювання громадянина України ОСОБА_1 , який зарезервований військовою частиною на особливий період. Виходячи з вище викладеного, на момент оформлення призову позивача, останній не перебував на спеціальному обліку отже не відноситься до кола осіб, які є заброньованими. Таким чином, судом першої інстанції до даних спірних правовідносин помилково застосовано нормативно правові акти нижчої юридичної сили, а саме: «Порядок бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 та Наказ Мінекономіки від 04.09.2024 року №23219, аніж Закон та Указ Президента України.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює у Виробничому підрозділі Криворізької пасажирської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді слюсара з ремонту рухомого складу 5 розряду.

Згідно з інформацією, яка міститься у військово-обліковому документі позивача №АВ247768 від 11.05.2017, ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу 11.05.2017, а 08.11.2018 був звільнений у запас.

Згідно з пунктами 1 і 2 наказу Міністерства економіки України від 04.09.2024 №2319 «Про бронювання військовозобов`язаних за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (далі-наказ Мінекономіки від 04.09.2024 №23219) за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» заброньовано на період мобілізації та на воєнний час військовозобов`язаних, які працюють у зазначеному товаристві, за списком, погодженим Генеральним штабом Збройних Сил України (реєстраційний номер 220/12644/б від 14.08.2024), а також надано вказаним військовозобов`язаним відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025.

У витязі з наказу Мінекономіки від 04.09.2024 №23219 зазначено, що позивачу, який має ВОС 790, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025.

04.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 від Філії «Пасажирська компанія» Виробничого підрозділу Криворізької пасажирської вагонної дільниці АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» надійшов лист №121/ПКВЧ9 з проханням анулювати повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 1997 р.н. згідно з Постановою №76 від 27.01.2023 (наказу Мінекономіки від 04.09.2024 №23219), який є резервістом (ОР-1).

04.10.2024 позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби згідно наказу МО України №402 від 14.08.2008.

Відповідно до пункту 1 підпункту 1.1 витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №410 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_1 » солдата запасу ОСОБА_1 було призвано та направлено на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди № НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №296 від 05.10.2024 солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Вважаючи, що його протиправно призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що єдиним правомірним варіантом поведінки РТЦК після отримання рішення про бронювання позивача було поставлення останнього на спеціальний військовий облік. При цьому, суд вказав, що позивач не може бути призваний на військову службу в період свого бронювання за підприємством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон 389-VIII) введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 8 цього Указу визначено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:

1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон № 3543-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Стаття 1 Закону № 3543-XII передбачає, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №3543-XII проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з частиною п`ятої статті 4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

За змістом статті 2 Закону №3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України Про оборону України, цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

При цьому, статтею 23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, згідно з абзацом 2 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

«Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану» затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок № 76), визначає механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно з пунктом 1 вказаного Порядку № 76 цей Порядок визначає механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють:

в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів;

на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі, коли це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень);

на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань;

на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 76, бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Генеральним штабом Збройних Сил (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки).

Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).

У рішенні Мінекономіки зазначається строк дії відстрочки, який не може перевищувати:

строку проведення мобілізації - для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому пункту 1 цього Порядку;

шість місяців - для військовозобов`язаних, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 1 цього Порядку.

Згідно з пунктами 6, 9, 10 Порядку № 76 встановлено, що:

- підприємства, установи і організації, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), подають список до органу державної влади, іншого державного органу, який встановив (довів) мобілізаційне завдання (замовлення). В обґрунтуванні зазначається: інформація про відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам.

- орган державної влади, інший державний орган, який встановив (довів) мобілізаційне завдання (замовлення), проводить перевірку повноти заповнення списку, наявності наданого до нього обґрунтування, а також дотримання вимог щодо кількості військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, та у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання списку подає його на погодження Генеральному штабу Збройних Сич (СБУ, Службі зовнішньої розвідки),

- з метою погодження списки, подані відповідно до пунктів 4-8 цього Порядку, розглядаються щодо повноти заповнення та наявності обґрунтувань Генеральним штабом Збройних Сил (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) у строк не більше ніж 10 робочих днів з дня їх отримання. Генеральний штаб Збройних Сил (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) подає погоджені відповідно до абзацу першого цього пункту списки до Мінекономіки.

- кількість військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, повинна становити 50 відсотків кількості військовозобов`язаних підприємства, установи і організації на дату подання списку. У разі наявності обґрунтованої потреби кількість військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, може перевищувати 50 відсотків кількості військовозобов`язаних підприємства, установи і організації на дату подання списку;

- за результатами перевірки списків, поданих відповідно до пункту 9 нього Порядку, щодо повноти їх заповнення, наявності обґрунтувань та погодження Генеральним штабом Збройних Сил (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) Мінекономіки приймає у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання зазначених списків рішення про бронювання військовозобов`язаних.

Пункт 5 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Порядок № 1487) визначає, що з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).

Системою військового обліку є сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.

Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1487 для забезпечення та організації належного функціонування системи військового обліку в державі Міноборони затверджує порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вимоги до технічного опису сервісу електронної інформаційної взаємодії між цим реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, зазначені в Законі України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

В силу пункту 17 Порядку №1487 військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний та спеціальний.

На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані та резервісти, які не заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями на період мобілізації та на воєнний час.

Військовозобов`язані, які згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, перебувають на спеціальному військовому обліку.

Пункт 79 Порядку встановлює, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки серед іншого:

організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;

організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;

виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; тощо.

Пунктами 80-81 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до затверджених розпорядженнями голів відповідних районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, міських голів планів щороку (у тому числі позапланово) перевіряють стан військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, в установах та організаціях, в яких працюють військовозобов`язані, які заброньовані за цими органами, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, а також військовозобов`язані, яким видані мобілізаційні розпорядження. Решта державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій перевіряються один раз на чотири роки.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку.

Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, підрозділи Служби зовнішньої розвідки беруть на військовий облік, знімають або виключають з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у яких відсутні військово-облікові документи, лише після відновлення зазначених документів.

В той же час додатком № 2 до Порядку № 1487 є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила), пунктом 1 яких встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- перебувати на військовому обліку за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;

- не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів СБУ, Служби зовнішньої розвідки - без дозволу відповідного керівника);

- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Відповідно до Порядку №76 рішення про бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, приймалось Мінекономіки. Витяги з наказів Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного надсилалися відповідними підприємствами, установами та організаціями до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку. Вказаний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаного зобов`язаний був у строк 5 робочих днів прийняти відповідне рішення: або про зарахування такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік; або про відмову в зарахуванні такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік з підстав, установлених абзацом другим пункту 10 Порядку №76.

Пунктом 10 Порядку №76 передбачено виключний перелік підстав для відмови у зарахуванні військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.

Між тим, як правильно зазначив суд першої інстанції відповідачем в ході розгляду справи не доведено існування визначених пунктом 10 Порядку №76 підстав для відмови у зарахуванні позивача на спеціальний військовий облік.

Згідно з частиною восьмою статі 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

З вищевикладеного слідує, що в разі зарахування військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік на підставі рішення про його бронювання відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вносить дані про це до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач працює у Виробничому підрозділі Криворізької пасажирської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно з пунктами 1 і 2 наказу Мінекономіки від 04.09.2024 №23219 позивача заброньовано за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» на період мобілізації та на воєнний час, а також йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 27.04.2025.

У витязі з наказу Мінекономіки від 04.09.2024 №23219 зазначено, що позивачу, який має ВОС 790, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 27.04.2025.

Відповідно до доказів, наявних в матеріалах справи, позивач проходив строкову військову службу з 11.05.2017, а 08.11.2018 позивача було звільнено в запас, що підтверджується військовим квитком позивача НОМЕР_2 від 11.05.2017.

Відповідно до пункту 120-1 Указу Президента України №618/2012 «Про Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України» від 29.10.2012 під час особливого періоду особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам її проходження, в обов`язковому порядку зараховуються до військового оперативного резерву.

Отже, станом на момент отримання витягу з наказу №23219 від 04.09.2024 про бронювання, позивач перебував у статусі резервіста.

В той же час, відповідно до пункту 13 Постанови Кабміну від 27 січня 2023 №76 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надана відстрочка підлягає анулюванню виключно у разі:

1) закінчення строку її дії;

2) завершення підприємством, установою, організацією виробництва товарів, виконання робіт і надання послуг для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань;

3) позбавлення підприємства, установи та організації статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період органом, який прийняв рішення про визначення такого підприємства, установи та організації критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

4) ліквідації органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації;

5) звільнення військовозобов`язаного з органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації (крім звільнення з посади з подальшим призначенням на іншу посаду в межах одного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації);

6) тимчасового припинення дії трудового договору військовозобов`язаного з підприємством;

7) обґрунтованого подання керівника органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації;

8) надання відстрочки з інших причин, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

9) припинення укладеного договору (контракту) або закінчення строку призначення - для працівників спеціалізованих установ ООН, міжнародних судових органів, міжнародних та неурядових організацій та установ, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна, відповідно до укладених міжнародних договорів України;

10) невиконання оператором протимінної діяльності протягом шести місяців робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) за сертифікованим процесом (процесами) на основі інформації, поданої Центром протимінної діяльності.

У випадках, зазначених у підпунктах 2-9 цього пункту, анулювання відстрочки здійснюється за рішенням Мінекономіки на підставі обґрунтованого подання органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації. Відповідно до зазначеного рішення органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня його прийняття вилучають у військовозобов`язаного витяг, виданий відповідно до пункту 12 цього Порядку, та надсилають його територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), з відміткою у відомості видачі бланків спеціального військового обліку.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували недійсність наданої позивачу відстрочки.

Натомість, Мінекономіки своїм листом № 2701-11/83399-07 від 22.11.2024 на адвокатський запит від 14.11.2024 №14/11/2024, який міститься у матеріалах справи, повідомило, що в умовах правового режиму воєнного стану бронювання військовозобов`язаних здійснюється відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 №76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» (зі змінами) (далі Порядок).

На виконання п. 12 Порядку з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочок Мінекономіки листом від 05.09.2024 № 27-12/66413-03 надіслано копію наказу Мінекономіки від 04.09.2024 №23219 «Про бронювання військовозобов`язаних за АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» Міністерству оборони України і Міністерству розвитку громад, територій та інфраструктури України. Також, Мінекономіки у відповіді на адвокатський запит зазначило, що рішення про анулювання відстрочки на момент виникнення спірних правовідносин військовозобов`язаному працівнику АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» ОСОБА_1 . Мінекономіки не приймалося.

Отже, визначальними обставинами цієї справи є те, що позивач, перебуваючи в статусі резервіста (при звільненні з військової служби був зарахований до оперативного резерву) був заброньований на підставі наказу Мінекономіки України. Саме з цими обставинами відповідач пов`язує наявність підстав для відмови у зарахуванні позивача на спеціальний облік.

За приписами п. 11 Порядку №76 у РТЦК наявний імперативний обов`язок у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання рішення про бронювання військовозобов`язаного зарахувати його на спеціальний військовий облік. В цьому відношенні наявність у позивача статусу резервіста не змінює зміст рішення про бронювання позивача та не впливає на юридичні властивості та правові наслідки такого рішення.

Відповідно, єдиним правомірним варіантом поведінки відповідача після отримання відомостей про бронювання позивача, було зарахування позивача на спеціальний облік.

Суд наголошує, що відповідач як центр комплектування та соціальної підтримки не має повноважень для прийняття рішення про зарахування чи незарахування особи на спеціальний військовий облік. Наявна система правового врегулювання спірних правовідносин передбачає узгодженість факту бронювання з фактом перебування на спеціальному військовому обліку, розвивання та відокремлення цих обставин щодо однієї особи нівелює наявну систему законодавчого врегулювання спірних правовідносин, за якої центри комплектування та соціальної підтримки мають відокремити заброньованих осіб від інших осіб, які перебувають на обліку в такому центрі комплектування, шляхом зарахування заброньованих осіб на спеціальний військовий облік.

Також, суд зазначає, що у РТЦК відсутні повноваження щодо визнання рішення Мінекономіки про бронювання анульованим.

Надсилання листа АТ «Українська залізниця» від 04.10.2024 №121/ПКВЧ9 до ІНФОРМАЦІЯ_2 із проханням анулювати повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 , не спричиняє недійсності чи втрати чинності наказу Мінекономіки від 04.09.2024 №23219.

Отже, відповідач не виконав чинне рішення Мінекономіки про бронювання особи.

Так, на відміну від відстрочок, які підтверджуються центрами комплектування та соціальної підтримки та щодо яких саме останніми видаються відповідні посвідчення, заброньовані особи мають відстрочку вже в силу факту їх бронювання. Натомість, центр комплектування та соціальної підтримки лише сприймає цей факт та здійснює облік особи відповідним чином, не приймаючи при цьому жодних рішень щодо права особи на відстрочку. Це очевидно вбачається з положень п. 11 Порядку №76, згідно яких факт надання відстрочки (а не право на відстрочку) підтверджується витягом з наказу Мінекономіки.

Отже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ і частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації до 27.04.2025 року, оскільки є у цей період він був заброньованим. Відтак, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.10.2024 №410 в частині призову позивача на військову службу під час загальної мобілізації в складі команди НОМЕР_1 (підпункт 1.1 пункту 1) є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог щодо наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №296 від 05.10.2024р., колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Тобто, для громадян України, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період їх правовий статус змінюється на правовий статус військовослужбовця з дня відправлення громадянина у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто з дня, який встановлений у наказі про їх призов на військову службу.

Визнання протиправним та скасування наказу про призов громадянина України на військову службу під час мобілізації має своїми правовими наслідками зміну його правового статусу з військовослужбовця на резервіста та протиправність решти актів індивідуальної дії (наказів), що пов`язані з проходженням ним військової служби, оскільки вони є похідними від відповідного наказу про призов.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанці про те, що наказ №296 від 05.10.2024 в частині призначення позивача на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 також є протиправним і підлягає скасуванню.

Доводи відповідча з приводу того, що оскаржувані акти є актами індивідуальної дії, які вичерпали свою дію, шляхом їх виконання, а тому не можуть бути скасовані судом, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки основним обов`язком суду є забезпечення ефективного поновлення порушених прав особи.

В рамках цієї справи, судом встановлено, що позивача було призвано на військову службу в період, коли він був заброньований та мав відстрочку, суд вважає, що ефективним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправними та скасування наказів про призов позивача та зарахування його до військової частини іного порядку відновлення порушених прав ОСОБА_1 не існує.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 саме в такий спосіб.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 в адміністративній справі № 160/27761/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник