Справа № 520/14599/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 р. Справа № 520/14599/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: П`янової Я.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 02.07.25 по справі № 520/14599/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС в Харківській області, контролюючий орган), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 23.05.2024 Головним управлінням ДПС у Харківській області за № 692416- 2417-2023-UA0019867, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: «орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900», за податковий період 2024 року в розмірі 89 467,16 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят сім) грн., за оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення сінокосіння), що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, Вільхівська сільська рада, кадастровий номер :02:014:0011, площею 0,2916 га.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 520/14599/25 визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

Прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Повідомлено учасників справи, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а саме: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

Вказано, що справа розглядається одноособово суддею Олексієм Котеньовим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Учасники справи мають право подати клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

Роз`яснено учасникам справи, що справа буде розглянута без повідомлення учасників у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Роз`яснено учасникам справи, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом п`яти днів із дня отримання відзиву та відповіді на відзив відповідно.

Копії даної ухвали направлено учасникам справи.

Роз`яснено, що зловживання процесуальними правами, а також недобросовісне виконання процесуальних обов`язків не допускається. Роз`яснено про наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст. 44, 45, 47, 60 КАС України.

23.06.2025 ГУ ДПС в Харківській області подано до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду, в якій останній просив суд позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2024 № -2023-UA0019867 (далі ППР) залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вимог вказаної заяви стверджував, що позивачем пропущено 6-місячний строк звернення до суду із цим позовом, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення було надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та вже 13.09.2024 було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відтак, строк на подання позову сплив 13.03.2025, однак з позовом позивач звернувся лише 04.06.2025, що свідчить про свідоме зволікання з реалізацією права на судове оскарження рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 по справі № 520/14599/25 позовну заяву - залишено без руху.

Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Повідомлено позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків адміністративної позовної заяви у строк п`ять днів з моменту отримання копії ухвали та роз`яснено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На виконання вимог вказаної ухвали суду позивачем подано заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якій останній просив суд першої інстанції поновити ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вимог вказаної заяви наполягав, що із долучених відповідачем доказів не вдається за можливе ідентифікувати, що позивачу направлялось саме спірне ППР, а тому доводи контролюючого органу про пропуск строку звернення до суду не заслуговують на увагу.

Крім того, просив врахувати, що матеріали справи не містять опису вкладення, а на самому поштовому відправленні відсутній номер ОСОБА_1 , що унеможливило його оповіщення працівниками установи поштового зв`язку про надходження відправлення.

Також звернув увагу, що спірне ППР стосується оренди земельної ділянки, яка наразі все ще знаходиться у зоні ведення бойових дій проти країни агресора, що мало наслідком зміну позивачем місця проживання.

Враховуючи викладене, просив суд першої інстанції уникнути надмірного формалізму, проявити гнучкість та поновити строк на подання до суду позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/14599/25 залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/14599/25 та прийняти нову ухвалу, якою поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2024 за № -2023-UA0019867 та повернути справу № 520/14599/25 до суду першої інстанції з метою продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням принципу до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та без врахування об`єктивних обставин по справі, що має наслідком його скасування.

Наполягав, що про існування спірного податкового повідомлення-рішення № 692416- 2417-2023-UA0019867 позивачу стало відомо лише наприкінці січня 2025 року, коли бухгалтер його побачила в електронному кабінеті платника податку, а тому строк звернення до суду слід відраховувати саме із цієї дати.

Звернув увагу, що ГУ ДПС у Харківській області надсилалось податкове повідомлення-рішення від 23.05.2024 № -2023- UA0019867 на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

У свою чергу, судом першої інстанції не було взято до уваги, що Височанська селищна територіальна громада Харківського району з адміністративним центром селище Високий відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який було затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який втратив чинності лише 20.03.2025 (тобто на час повернення спірного повідомлення-рішення від 23.05.2024 - 13.09.2024 ще було чинним), входила до переліку територій можливих бойових дій, а відтак була територією на якій небезпечно знаходитись, внаслідок постійних обстрілів з боку країни-агресора.

Також, не враховано і те, що ОСОБА_1 змінив свою фактичну адресу проживання і станом на 13.09.2024 не перебував за адресою своєї реєстрації, а мешкав у м. Києві, а тому не міг отримати поштове відправлення із ППР.

Окрім цього, переконував, що навмисне порушення правил поштового зв`язку ГУ ДПС у Харківській області призвело до неповідомлення ОСОБА_1 про надходження поштового відправлення, що може бути розглянуто у контексті поважності причин пропуску строку звернення до суду.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти викладених у ній доводів, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Просив врахувати, що до ГУ ДПС будь яких повідомлень та заяв від позивача про зміну місця проживання не надходило, а тому про відповідні зміни місця проживання контролюючому органу було не відомо.

Наполягав, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі по тексту Правила № 270) визначено окремі категорії поштових відправлень : рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю. При цьому, з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю. До інших видів листів опис вкладення не передбачений.

Водночас, норми чинного ПК України не зобов`язують контролюючі органи направляти податкові повідомлення рішення з описом вкладення.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що податкове повідомлення рішення від 23.05.2024 № -2023-UA0019867 було направлене Головним управлінням ДПС у Харківській області поштовим відправленням на податкову адресу платника податків, однак повернуто Укрпоштою за зворотною адресою (поштове відправлення № 623) із зазначенням причини «у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується штемпелем Укрпоштою на конверті 13.09.2024.

Отже, за висновком суду, днем вручення податкового повідомлення-рішення є 13.09.2024, а відтак, строк звернення до суду сплив 13.03.2025, утім позивач звернувся до суду 04.06.2025.

З огляду на те, що позов подано до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до позовної заяви приписів пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України.

Судом відхилені доводи позивача щодо фактичного ознайомлення з ППР у січні 2025 року, як такі, що не спростовують належного вручення податкового повідомлення - рішення 13.09.2024 відповідно до вимог законодавства.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, що позов поданий із порушенням строку звернення до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України закріплено право особи на звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, та викладено перелік можливих способів їх захисту.

Загальні норми процедури судового оскарження в межах розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Приписами статті 122 КАС України визначено загальні (окремі для особи і органу влади) і деякі спеціальні строки звернення до суду, а нормою статті 123 КАС України - наслідки їх пропуску, що полягають у фактичному недопуску до судового розгляду спорів, за якими строк звернення до суду минув.

На підставі частин першої - третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у цій справі є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення, винесеного 23.05.2024 № -2023-UA0019867, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: «орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900», за податковий період 2024 року в розмірі 89 467,16 грн.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Питання строків звернення до суду як і з попереднім використанням платником податків досудового порядку вирішення спору, так і без застосування зазначеної процедури було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом і станом на сьогодні практика Верховного Суду з цього питання є сформованою і усталеною.

При цьому в кожному випадку темпоральні проміжки, як і момент початку відліку строку, є різними.

У постанові від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок: «Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судова палата вважала, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 500/2276/24 (пункт 17) дійшла висновку, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становив шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2025 по справі № 320/27124/23, яка в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

Колегією суддів встановлено, що позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2024 № -2023-UA0019867, надіслано до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 04.06.2025 (сформовано в системі «Електронний суд»).

Позивач, обґрунтування підстав для поновлення строку звернення до суду із позовом зазначив про те, що про спірне податкове повідомлення-рішення дізнався лише наприкінці січня 2025 року, коли бухгалтер його виявила у електронному кабінеті платника податку.

У свою чергу, отримати таке рішення податкового органу засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 не мав змоги, позаяк внаслідок воєнних дій був змушений змінити місце проживання.

Водночас, контролюючий орган стверджував, що оскільки оскаржуване ППР було надіслано ГУ ДПС у Харківській області на податкову адресу платника податку ( АДРЕСА_2 ), що підтверджується відбитком печатки на конверті, копія якого наявна в матеріалах справи, та повернуто із відміткою «за закінченням терміну зберігання», в силу вимог статті 42 ПК України вважається, що спірне ППР було вручене належним чином.

Порядок листування платників податків та контролюючих органів закріплено у статті 42 Податкового кодексу України, а саме:

42.1. Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

42.2. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

42.3. Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

42.5. У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику), (пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Зазначена норма кореспондується і з абзацом третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

За приписами підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України, до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься інформація про місце проживання.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, аналізуючи норми чинного законодавства та використовуючи логічно-змістовне тлумачення пункту 58.3 статті 58 ПК України, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 640/14787/21.

Відповідно до пунктів 3, 5 Розділу ІІІ Порядку № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

З наведених норм вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Крім того, судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18 зазначено, що відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд наголосив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять доказів подання позивачем заяви про зміну податкової адреси, в той час як законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулась.

При цьому, відповідно до наявної в бази даних контролюючого органу інформації, податковою адресою позивача зазначено Харківський район, с. Високий, пров. Кооперативний, буд. 3.

Колегією суддів встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 23.05.2024 №-2023-UA0019867 було направлене позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому контролюючим органом надсилалось податкове повідомлення-рішення на вищевказану податкову адресу позивача.

Відповідно до відмітки з пошти, конверт із податковим повідомленням-рішенням від 23.05.2024 № -2023-UA0019867 не вручений та повернутий 13.09.2024 «за закінченням терміну зберігання».

Отже, контролюючим органом з дотриманням п. 42.2 ст. 42 ПК України було надіслано спірне податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, граничним строком звернення позивача з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2024 № -2023-UA0019867 є 13.03.2025.

Проте, позивач звернувся до суду з позовом лише 04.06.2025, тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Так, за правилами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

При цьому суд зауважує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Разом з цим, позивачем не наведено будь-яких обставин і не надано відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2024 № -2023-UA0019867.

Доводи позивача про те, що йому стало відомо про існування вказаного ППР лише наприкінці січня 2025 року після того, як бухгалтер виявив його в електронному кабінеті платника податку, є неприйнятними з огляду на встановлені у справі обставини та вимоги пункту 58.3 статті 58 ПК України, відповідно до яких спірне податкове повідомлення-рішення від 23.05.2024 № -2023-UA0019867 вважається врученим позивачу 13.09.2024.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що невиконання платником податку свого імперативного обов`язку із подання контролюючим органам відомостей про зміну даних, протягом місяця з дня виникнення таких обставин шляхом подання відповідної заяви, не може слугувати поважною причиною для поновлення строку на звернення до суду з позовом.

Твердження ОСОБА_1 про неможливість встановити із наявного в матеріалах справи конверта, що саме направлялось позивачу, на переконання колегії суддів є безпідставними, позаяк вказаний конверт містить відмітку про те, що направлялось саме ППР.

Щодо відсутності в матеріалах справи опису вкладення колегія суддів зауважує, що Правилами № 270 визначено, що з описом вкладення можуть бути надіслані лише листи з оголошеною цінністю; до інших видів листів опис вкладення не передбачений.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 140/12235/21.

Інших причин, які б підтверджували поважність пропуску строку звернення до суду із даним позовом, позивачем наведено не було.

На підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у пунктах 37 та 38 Рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосудця і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», № 23436/03, пункти 22-23).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду із цим позовом та не наведення позивачем поважних причин пропуску такого строку, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 122, 123, ч. 4 ст. 229, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 520/14599/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.В. П`янова С.П. Жигилій