Справа № 400/10278/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р. № 400/10278/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаУправління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського відділу у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, вул. 12 Поздовжня, 42А,м. Миколаїв,54004,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернувся в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського відділу у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання протиправним дії щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відмова відповідача в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки є протиправною, що підтверджується також рішенням Великої Палати Верховного суді від 19.09.2018 по справі №806/3265/17.

Ухвалою суду від 26.09.2025 року суд відкрив провадження по справі без повідомлення учасників справи.

09.10.2025 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи тим, що 06.11.2024 ОСОБА_2 отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , надавши при цьому згоду на обробку персональних даних. Важливо зазначити, що на момент звернення із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки, ОСОБА_2 вже була внесена до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і їй було присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): 820. Слід зазначити, що звернення за оформленням та видачею паспорта громадянина України у вигляді книжечки відбулось у 2025 році, тобто, вже після оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та внесення до ЄДДР і присвоєння УНЗР. При цьому, позивачем не наведено підстав вважати, що персональні дані щодо ОСОБА_2 обробляються з порушенням законодавства України. УНЗР є незмінним та вже присвоєний при оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Отже, використання позивачем раніше паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне життя.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою щодо оформлення та видачі паспорта у формі книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

Листом від 27.08.2025 відповідач повідомив про відсутність підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, та надав роз`яснення стосовно отримання паспорту.

Не погодившись з такою відповіддю та вважаючи, що її дитина має право на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, законний представник звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Кабінетом Міністрів України прийнятопостанову від 07.05.2014 за №152 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон", якою затверджені зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, згідно з додатками 1 і 2 та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (надалі по тексту також - Порядок №152, у редакції, станом на момент видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон).

Відповідно до пункту 1 Порядку №152 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (надалі по тексту також - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, і дає право такій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Паспорт для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій.

Паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли 16-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 16-річного віку, - на десять років (пункт 4 Порядку №152).

Згідно з пунктом 7 Порядку №152 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються:

1) особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто;

2)особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, -на підставі заяви-анкети одного з батьків(усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (надалі по тексту також - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа;

3) особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та яка потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - на підставі заяви-анкети особи або її законного представника.

Пунктом 14 Порядку №152 визначено, що до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон: 1) прізвище, власне ім`я та по батькові (надалі по тексту також - ім`я); 2) дата народження; 3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село); 4) стать; 5) дата та підстави набуття громадянства; 6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 7) відцифрований образ обличчя особи; 8)відцифрований підпис особи(крімосіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними, таосіб, які не досягли 14-річного віку). Підпис осіб з фізичними вадами вноситься за їх бажанням. Підпис осіб, які не можуть пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування; 9)відомості про отримання відцифрованих відбитків пальців рук(відцифровані відбитки пальців рук особи не отримуються до досягнення нею 12-річного вікута у разі, коли особа не може пересуватися самостійно у зв`язку із тривалим розладом здоров`я та потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку); 10) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири); 11) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти; 12) реквізити документа, на підставі якого оформлюється паспорт для виїзду за кордон; 13) відомості про законного представника особи (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує його повноваження); 14) відомості про сплату адміністративного збору (консульського збору) або про звільнення від його сплати; 15) дата заповнення заяви-анкети.

Суд зазначає, що із поданих відповідачем відомостей слідує, що ОСОБА_2 вже оформила біометричний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , орган видачі Генеральне консульство України в Едмонтоні, Канада, надавши при цьому згоду на обробку персональних даних засобами ЄДДР, і УНЗР у Реєстрі відносно ОСОБА_2 вже сформовано, який не змінюється при наступних операціях у Реєстрі.

Відповідно до положеньстатті 10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус",у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстріта фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі).Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

При цьому, постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2019 стосується питань захисту прав і свобод громадян, які не надають згоду на обробку персональних даних, оскільки побоюються настання тяжких негативних наслідків з мотивів релігійних переконань.

Так, в мотивувальній частині постанови Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 вказано на необхідність врахування державою"побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю".

Однак, у даному випадку позивачем не обґрунтовано, яким чином оформлення паспорта у вигляді ID-картки впливатиме на його приватне життя, з огляду на те, що ОСОБА_2 оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 19.07.2024 із строком дії до 19.07.2034, та надано згоду обробку персональних даних і внесення відомостей про останнього до ЄДДР із наступним формуванням унікального номера запису у Єдиному державному демографічному реєстрі.

Таким чином, особа, котра звернулась із заявою щодо внесення персональних даних до Реєстру та надала згоду на їх обробку з формуванням цифрового ідентифікатора -не може побоюватися настання негативних наслідків в майбутньому, оскільки відповідна подія відбулася у минулому за її безпосередньою згодою.

Отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленого засобами ЄДДР, вказує на те, що ОСОБА_2 не належить до суспільної групи осіб, які відмовляються від присвоєння цифрових ідентифікаторів з релігійних переконань.

Разом з тим, у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушене право мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі захистилареальніпобоювання громадян, які відмовляються від внесення персональних даних в ЄДДР, у зв`язку з побоюванням настання тяжких негативних наслідків, а не у зв`язку із простим небажанням його надавати.

Позивачем не обґрунтовано, яким чином оформлення паспорта у вигляді ID-картки впливатиме на його приватне життя, тобто виникає питання чи справді є оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки для особи"надмірним тягарем", про що наголошено в мотивувальній частині Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18),з огляду на те, що особою вже оформлено біометричний закордонний паспорт, виданий засобами Єдиного державного демографічного реєстру.

У досліджуваному випадку УНЗР у особи сформований, і підстави для побоювання такого формування у особи відсутні.

Таким чином, дана справа не є типовою до зразкової справи №806/3265/17, розглянутої Великою Палатою Верховного Суду, в якій позивач категорично відмовлялася від обробки її даних засобами Реєстру з будь-якою метою.

У спірних правовідносинах таку обробку уже проведено за згодою позивача, а оформлення чи відмова від оформлення нового документа засобами ЄДДР на наявність у реєстрі раніше сформованого УНЗР не вплине, тому не становитиме жодного втручання у приватне життя позивача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що якщо особа вже надала згоду на оброку даних засобами ЄДДР з формуванням УНЗР при формуванні паспорта для виїзду за кордон, виготовлення кого є правом особи, а не її обов`язком, то відповідно її відмова від виготовлення паспорта громадянина України у формі ID-картки засобами ЄДДР є необґрунтованою.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 у справі №160/1/21, від 21.11.2023 у справі №380/5977/21 і від 25.04.2024 у справі №300/5054/23.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242КАС України).

Відтак, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправною відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, задоволенню не підлягають, оскільки відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже і відсутні підстави про зобов`язання відповідача видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-XII, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992.

Решта доводів та аргументів учасниківсправи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Інгульського відділу у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. 12 Поздовжня, 42А,м. Миколаїв,54004) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар