Справа № 509/4422/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 509/4422/25

Перша інстанція: суддя Панасенко Є.М.,

повний текст судового рішення

складено 12.09.2025, м. Овідіополь

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач, ДПП), в якому просив:

- скасувати постанову серії 4АВ №07605254 від 30.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП;

- закрити провадження по справі про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що оскаржувану постанову складено стосовно особи, яка не є власником транспортного засобу та не керувала ним. Фактичним водієм автомобіля у момент фіксації правопорушення була ОСОБА_2 , який належить даний транспортний засіб на праві власності. Автомобіль перебував у тимчасовому користуванні (шерінгу), і позивач ОСОБА_1 не керував ним під час вчинення правопорушення. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, адже оскаржувана постанова не містить доказів того, що саме позивач керував транспортним засобом, здійснював рух з перевищенням швидкості.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Сторони у справі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чино, в судове засідання не з`явились, беручи до уваги, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2024 року інспектором ДПП Зеленчук І.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 4АВ №07605254 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн..

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 29.09.2024 року о 17 год. 18 хв., за адресою: автодорога М-28, Одеса - Южне, км. 20+980, особа, яка керувала транспортним засобом SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) ПДР України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення адміністративного правопорушення належним користувачем транспортного засобу SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 був позивач, а тому під час складання спірної постанови інспектором було вірно встановлено відповідальну особу, а саме належного користувача - ОСОБА_1 .

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; та інше.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2, 3, 5 і 6 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пп.«в» п.8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» до забороняючих знаків віднесено, зокрема, знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Відповідно до пп.б п.12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

За приписами п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був зафіксований технічним засобом VEGA SMART SPEED DUAL BAND, , який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово- часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет за посиланням на сайт: https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/4AB/07605254/.

Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 є інформаційний файл з трьома фотознімками зображення транспортного засобу та відеозапис правопорушення, які додані відповідачем до матеріалів справи.

В матеріалах справи відсутні заперечення позивача на вказані вище обставини.

На фотознімках міститься необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Аналіз наявних в матеріалах справи доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості транспортним засобом SUBARU IMPREZA, державний номер НОМЕР_1 , доведений.

Даний факт також не заперечувався позивачем по справі.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, посилається на те, що вказану постанову складено стосовно особи, яка не є власником транспортного засобу та не керувала ним. Фактичним водієм автомобіля у момент фіксації правопорушення була ОСОБА_2 , який належить даний транспортний засіб на праві власності. Позивач на момент вчинення правопорушення перебував на військовій службі в ЗСУ, а тому не міг вчинити дії, які йому інкриміновані.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» №596-VIII від 14.07.2015 року було доповнено КУпАП статтями щодо порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, а також внесені зміни до інших профільних законів.

Відповідними змінами КУпАП доповнено статтею 14-2, якою впроваджено поняття відповідальної особи, на яку покладено відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Відповідно ст.279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Такі норми були чинними на момент складення оскаржуваної постанови та є чинними на даний час, неконституційними не визнавались, у зв`язку з чим були правомірно застосовані в межах спірних правовідносин.

У примітці до ст.122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами 1 - 4 цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом 3 частини 1 статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, відповідальною особою в даної категорії справ можуть бути в першу чергу: належний користувач транспортного засобу, за умов, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу; фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб; керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб; особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи; особа, яка ввезла транспортний засіб на іноземній реєстрації на територію України.

Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» №596-VIII від 14.07.2015 року зміни дозволили розширити поняття суб`єкта правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, не обмежуючись власниками (співвласниками) транспортних засобів.

Так, відповідачем до матеріалів справи додано копії документів, які свідчать про те, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів наявні відомості з приводу оформлення належного користувача за транспортним засобом SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Кабінетів Міністрів України від 14.11.2018 року №1197 затверджено «Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» (далі Порядок №1197), який визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, статус відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Реєстру внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Отже, для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем необхідна наявність двох обов`язкових умов:

- підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу;

- внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів одночасно відомостей щодо декількох належних користувачів стосовно одного транспортного засобу не допускається.

Відомості про нового належного користувача можуть бути внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів лише після внесення запису про виключення з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про попереднього належного користувача.

Відповідно до Порядку №1197 обов`язок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладено на Сервісні центри МВС.

З наданих відповідачем суду документів вбачається, що 28.07.2024 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів були внесені відомості про належного користувача транспортним засобом SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_1 (витяг з ЄДРТЗ додається).

Відповідно, з 28.07.2024 позивач набув статусу відповідальної особи у разі фіксації порушення вказаним вище автомобілем швидкісного режиму, зафіксованого в автоматичному режимі,

28.01.2025 року в Єдиному державному реєстру транспортних засобів було внесено запис про виключення з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Отже, з наведеного вбачається, що з 28.07.2024 року по 28.01.2025 року Реєстр містив відомості про ОСОБА_1 , як належного користувача автомобіля SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 .

Тобто, на момент вчинення адміністративного правопорушення, яке відбулось 29.09.2024 року, належним користувачем транспортного засобу SUBARU IMPREZA, номерний знак НОМЕР_1 був ОСОБА_1 , а тому під час складання постанови інспектором ДПП Зеленчук І.М. було вірно встановлено відповідальну особу, а саме належного користувача - ОСОБА_1 , що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Апелянтом не надано суду будь яких заперечень та документів, які спростовують такі доводи відповідача та висновки суду.

За таких обставин, позивач є в першу чергу відповідальною особою в розумінні ч.1 ст.14-2 КпАП України, оскільки був належним чином зареєстрованим в Єдиному державному реєстру транспортних засобів користувачем вказаного транспортного засобу в момент фіксації правопорушення та під час складання оскаржуваної постанови.

Посилання апелянта на те, що він не керував вказаним транспортним засобом в момент фіксації правопорушення, а відповідно і не вчиняв адміністративного правопорушення, колегія суддів відхиляє, оскільки це виключає того, що саме повивач в силу приписів ч.1 ст.14-2 КпАП України є відповідною особою за вище вказане адміністративне правопорушення.

Відтак, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, що передбачені статтею 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька