Справа № 440/2526/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 р. Справа № 440/2526/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Р.І. Молодецький, м. Полтава, повний текст складено 20.06.25 по справі № 440/2526/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Волинській області), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 21.02.2025 № 03 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 № 2 періоди роботи з 30.10.1991 по 07.05.1997, з 15.11.2016 по 22.01.2025 у Відокремленому підрозділі "Вагонне депо Полтава" (Полтавська дільниця) регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, сформульованих судом в процесі вирішення цієї справи щодо достатнього пільгового стажу.

В обґрунтування позовних вимог послався на безпідставність та необґрунтованість рішення ГУ ПФУ в Волинській області від 21.02.2025 № 03 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, мотивоване неможливістю зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 30.10.1991 по 07.05.1997, з 15.11.2016 по 22.01.2025, внаслідок відсутності посад, зазначених у довідках від 22.01.2025 № ВЧДР9-02-04/17 та № ВЧДР9-02-04/18 у розділі ХХХІІ постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 № 36 (далі по тексту Постанова № 36), як такої, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

З посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.12.2019 по справі № 535/103/17, від 26.03.2020 по справі № 193/45/17, від 27.03.2020 по справі № 607/1266/17 зазначив, що у розумінні єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 № 17/2-54 професія зварника є загальною професією, яка об`єднує назви професій, пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрогазозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Щодо атестації робочих місць наполягав, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства, не відповідність списку професій посадам згідно з наказами на атестацію робочих місць за умовами праці, з переліком робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідальність за вказані недоліки покладається на власника підприємства, а не працівника.

Просив врахувати, що трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, у повному обсязі підтверджено спірні періоди трудової діяльності позивача, а тому у пенсійного органу відсутні підстави для їх неврахування.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/2526/25 від 20.06.2025 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, 6, м. Луцьк, 43026, ідентифікаційний код 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 21.02.2025 № 03 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 30.10.1991 по 07.05.1997, з 15.11.2016 по 22.01.2025 у Виробничому підрозділі "Вагонне депо Полтава" регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Відповідач не погодився з вказаним рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 440/2526/25 скасувати та ухвалити нове законне та обґрунтоване рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, що в силу статті 317 КАС України є підставою для його скасування.

Наполягав, що в діях пенсійного органу відсутні ознаки протиправності, оскільки посади зазначені у наданих позивачем довідках не відповідають посадам, що передбачені Списком № 2, а тому періоди трудової діяльності ОСОБА_1 на таких посадах не можуть бути зараховані до пільгового стажу.

Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Наголосив, що записами у трудовій книжці позивача підтверджено, що у період з 30.10.1991 по 07.05.1997 ОСОБА_1 працював на посаді газоелектрозварника, а з 15.11.2016 на посаді електрогазозварника, а тому підстави для неврахування такого стажу відсутні.

З огляду на вказане, на переконання позивача, суд цілком обґрунтовано дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 21.02.2025 № 03 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області і не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.02.2025 позивач звернувся до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області та прийнято рішення від 21.02.2025 №03 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначено, що страховий стаж заявника складає 36 років 03 місяців 03 дні. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок від 22.01.2025 № ВЧДР9-02-04/17, № ВЧДР9-02-04/18, оскільки посади зазначені в довідках не відповідають посадам, що передбачені списком № 2.

Не погодившись із зазначеним рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 21.02.2025 № 03 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки записи у трудовій книжці ОСОБА_1 , а також надані довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, видані Виробничим підрозділом "Вагонне депо Полтава" регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 22.01.2025 № ВЧДР9-02-04/17, № ВЧДР9-02-04/18 підтверджують характер робіт позивача у вищевказаних періодах за Списком №2, що свідчить необхідність їх включення до пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 30.10.1991 по 07.05.1997, з 15.11.2016 по 22.01.2025 у Виробничому підрозділі "Вагонне депо Полтава" регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що станом на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, останній досягнув 55 річного віку.

Однак, внаслідок не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи з 30.10.1991 по 07.05.1997, з 15.11.2016 по 22.01.2025 на посадах газоелектрозварщика та електрогазозварника, пенсійним органом відмовлено у призначенні позивачу пенсії.

Так, положеннями статті 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в пункті 1 Порядку № 637.

Так, за змістом пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу наведеної норми слідує, що виключно у випадку, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про період роботи, що дає право на пільгове призначення пенсії, надаються довідки із зазначенням відповідних відомостей.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 1991), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- 756 Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- 905 Електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- 906 Електрозварники ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 15.11.1994 по 16.01.2003), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- 756 Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- 905 Електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- 906 Електрозварники ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 16.01.2003 по 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- 33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- 33 електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- 33 електрозварники ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинній з 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- газозварники;

- електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- електрозварники ручного зварювання.

Колегією суддів із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, зокрема, що позивач:

З 30.10.1991 по 07.05.1997 працював на посаді газоелектрозварника.

З 15.11.2016 працює електрогазозварником.

Беручи до уваги встановлені колегією суддів обставини зайнятості позивача на посадах газоелектрозварника та електрогазозварника, які у вказані періоди праці ОСОБА_1 були передбачені Списком № 2, слід дійти висновку про наявність підстав для врахування спірних періодів роботи позивача на посадах газоелектрозварника та електрогазозварника до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на пільгове призначення пенсії.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем також надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.01.2025 № ВЧДР9-02-04/17 та № ВЧДР9-02-04/18.

Дослідивши вказані документи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 30.10.1991 по 07.05.1997 та з 15.11.2016 по теперішній час виконував роботи по ручному зварюванню складних апаратів та конструкцій з різних сталей, чавуну та сплавів. Контактної, точкової і стикової зварки не виконував.

За професією, посадою газоелектрозварник, що передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІІ «Загальні професії» позиція 23200000 19756 «Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки».

Також вказані довідки містять підстави видачі (накази по особовому складу, журнали обліку наказів по особовому складу, особова картка П-2, особові рахунки.

Крім того, наведені документи містять покликання на накази про проведення атестації робочих місць.

Спірні довідки засвідчені підписами начальника виробничого підрозділу «Вагонне депо Полтава», начальника обліково-розрахункової групи № 4 та помічника начальника з кадрових питань, а також скріплені круглою печаткою підприємства.

Колегія суддів враховує, що відомості, які містяться у вказаних довідках, не врахованих відповідачем, узгоджуються у повному обсязі із записами у трудовій книжці позивача.

Що стосується незарахування таких періодів трудової діяльності позивача з мотивів відсутності відомостей про атестацію робочих місць суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі по тексту Порядок № 442).

Так, на виконання пунктів 1, 2 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в несприятливих умовах.

За визначенням, наведеним у пункті 4 Порядку № 442 та підпункті 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

З огляду на викладене, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Такий висновок безумовно узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а, позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.04.2020 по справі № 555/2250/16-а.

Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи наказів, по виробничому підрозділі «Вагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» проводились атестації робочих місць 22.02.1993, 30.03.2016 та 20.11.2020, що спростовує доводи про зворотне.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 21.02.2025 № 03 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та наявність підстав для його скасування.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, а також порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Водночас, постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, єдиним органом до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права, зокрема, на призначення пенсії є територіальний орган Пенсійного фонду до якого особа звернулася з відповідною заявою. При цьому, за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим.

Колегія суддів враховує, що оскаржуване рішення від 21.02.2025 №03 прийняте відповідачем без надання належної оцінки документам, доданим до заяви та за відсутності мотивування достатнім чином. При цьому суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданих виключно орган Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, з огляду на встановлені у справі обставини та норми права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 30.10.1991 по 07.05.1997, з 15.11.2016 по 22.01.2025 у Виробничому підрозділі "Вагонне депо Полтава" регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст.229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 440/2526/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.В. П`янова