Справа № 600/2692/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2692/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням закриття провадження в частині позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 щодо організації та проведення заходів по мобілізації, яка полягає у не розгляді та не ухваленні комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, рішення за заявою ОСОБА_1 від 08.05.2025 року про надання відстрочки від мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року;

- зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2025 року про надання відстрочки від мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до положень Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII та надав усі необхідні документи, однак відповідач не розглянув його заяву та не прийняв рішення про оформлення відстрочки, а тому вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Відповідач заперечував проти позову та вказав, що позивач являється резервістом, а тому не має права на оформлення відстрочки.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 15.10.2025 р. витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткову інформацію та докази.

Ухвалою суду від 23.10.2025 р. закрито провадження в адміністративний справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог про скасування мобілізаційного розпорядження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач надіслав 08.05.2025 р. до відповідача заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII. До вказаної заяви було додано: копію з електронного військово-облікового документу Резерв+; довідку Ф.9; копію студентського квитка; копію довідки навчального закладу. (а.с. 15-20).

Матеріали справи містять: копію військового квитка позивача серія НОМЕР_1 ; копію мобілізаційного розпорядження; копію договору про навчання №МІТ-210 від 03.08.2024 р. (а.с. 10-14).

Також матеріали справи містять інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , із зазначенням про проходження військової служби по 07.05.2024 р. та був призваний з 07.05.2024 р. на підставі наказу Президента України №149/2024 від 07.03.2024 року, являється резервістом та є порушником військового обліку з 12.06.2025 року. (а.с. 34).

На виконання ухвали суду від 15.10.2025 р. 3-ій відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 надав інформацію, згідно якої від позивача заяви від 08.05.2025 р. про надання відстрочки не надходило. Вказано, що 19.05.2025 р. позивач подав рапорт про виключення з військового оперативного резерву.

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та триває на момент виникнення спірних правовідносин.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ст. 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до положень ст. 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154), пунктом 1 якого визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Згідно з абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), яким, зокрема визначено процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

- голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

- члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідно до п. 59 Порядку № 560 за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З урахуванням наведеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від особи заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права має прийняти рішення за наслідком розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.

Поряд із цим, у спірних правовідносинах визначальним є факт подання особою заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її отримання відповідачем. При цьому, вказана заяв може бути поданою як особисто, так і засобами поштового зв`язку.

Позивач вказує, що 08.05.2025 р. особисто звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII. Однак, вказаний факт не знайшов свого доказового підтвердження, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження подання та отримання відповідачем відповідної заяви. При цьому, судом вжито заходів для витребування у відповідача відповідної інформації щодо звернення позивача 08.05.2025 р. із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. На вимогу суду відповідач повідомив, що вказана заява від позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходила, однак 19.05.2025 р. позивач подав рапорт про виключення з військового оперативного резерву.

Таким чином, оскільки матеріалами справи не підтверджено звернення позивача 08.05.2025 р. до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у відповідача не було підстав для розгляду питання щодо надання позивачу відстрочки. У зв`язку із вказаним, у спірних правовідносинах відсутнє порушене право позивача з боку відповідача щодо не розгляду та не ухвалення комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо позовних вимог про оскарження дій начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 щодо організації та проведення заходів по мобілізації, суд зазначає наступне.

Матеріали справи містять інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , із зазначенням про проходження військової служби по 07.05.2024 р. та був призваний з 07.05.2024 р. на підставі наказу Президента України №149/2024 від 07.03.2024 року, являється резервістом та є порушником військового обліку з 12.06.2025 року.

Крім того, згідно наявної у матеріалах справи копії військового квитка позивача Серія НОМЕР_1 на сторінці 20 міститься запис про вручення позивачу мобілізаційного розпорядження 08.05.2024 р. до команди НОМЕР_2 .

З вказаного слідує, що надане позивачем до справи мобілізаційне розпорядження із зобов`язанням з`явитись до ТЦК та СП на 05.06.2025 р. було видано позивачу ще 08.05.2024 р. після звільнення зі строкової військової служби.

За змістом ч. 9 ст. 1 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

За приписами ч. 1 ст. 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно з ч. 3 ст. 39-1 Закону №2232-XII призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву.

Так відповідно до ч. 8 ст. 39-1 даного Закону №2232-XII призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період не підлягають також громадяни України, визначені абзацами четвертим - дванадцятим частини першої та частиною другою статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Аналіз Закону №2232-XII дає підстави вважати, що для такої категорії громадян як резервісти можливість надання відстрочки від призову на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України №3543-XII ( здобувач освіти) законодавцем не передбачено.

Згідно з ч. 1 ст. 26-2 Закону №2232-XII визначено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до ч. 9 ст. 39-1 Закону №2232-XII громадяни України, які проходили військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, вислужили встановлені строки військової служби, звільнені з неї і зараховані до військового оперативного резерву, на навчальні (або перевірочні) збори не призиваються протягом року з дня звільнення.

Згідно з ч. 10 ст. 39-1 Закону №2232-XII громадяни України, призвані на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та п`ятою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту".

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави вважати, що в особливий період громадяни України, які проходили військову службу за призовом осіб в обов`язковому порядку набувають статус резервіста. Таким чином, на підставі наявних у справі матеріалів справи судом встановлено, що позивач являється резервістом та згідно мобілізаційного розпорядження був зобов`язаний 05.06.2025 р. з`явитись до ТЦК та СП. При цьому, як встановлено судом право резервістів на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період обмежене нормами Закону №2232-XII, а тому відповідач уповноважений в межах покладених на нього повноважень здійснювати організацію та проведення заходів по мобілізації резервістів, а отже порушення прав позивача у даному випадку не відбулось.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи було встановлено, що заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу до відповідача не надходило, доказів вказаного матеріали справи не містять, а отже обов`язок розгляду вказаної заяви відповідно для відповідача не виникав, у зв`язку із чим у діях відповідача відсутня протиправна бездіяльність. Крім того, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача в частині організації та проведення заходів по мобілізації. Позивачем не доведено належним засобами доказування порушення відповідачем його прав та інтересів, а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Т.М. Брезіна