Справа № 400/8381/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р. № 400/8381/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос», вул. Гетьмана Сагайдачного, 140,м. Миколаїв,54050,

до відповідачаРівненської митниці, вул. Соборна, 104,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33028,

провизнання протиправними та скасування картки відмови № UA204020/2025/000313 і рішення від 30.05.2025 року № UA204000/2025/000033/1,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос» (далі по тексту Позивач) звернулося з позовною заявою до Рівненської митниці (далі по тексту Відповідач) з вимогами про:

- визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № UA204020/2025/000313 і рішення про коригування митної вартості товарів від 30.05.2025 року № UA204000/2025/000033/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач безпідставно поставив під сумнів митну вартість товару, зазначену позивачем, та, як наслідок, весь поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення Позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

На переконання Позивача, декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну товару.

Натомість, зазначені митницею у рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості та картки відмови, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості. В спірному рішенні Відповідач не навів обґрунтованого математичного розрахунку митної вартості, не зазначив характеристик товарів, які були взяті за основу для порівняння, не вказав обсяг партії та комерційні умови.

Позивач вважає, що зауваження митного органу були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів, тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду 08.08.2025 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

19.08.2025 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень зазначив, надані Позивачем документи, що підтверджують митну вартість товарів, які подавались до митного оформлення товарів за митною декларацією від 30.05.2025 р. №25UА61U0, містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару та ідентифікуючих даних документів, на підставі яких придбано товар. Оскільки декларантом не надано повного переліку додаткових документів, витребуваних митним органом на підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, а документи, надані декларантом на підставі ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України в якості підтвердження числових значень складових задекларованої митної вартості товарів, містили розбіжності та не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, у митного органу були відсутні підстави для визнання митної вартості оцінюваних товарів, заявленої декларантом за основним методом. У зв`язку з наведеним митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30.05.2025 року № UA204000/2025/000033/1, згідно якого, відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, митну вартість товарів визначено на підставі інформації щодо митної вартості транспортного засобу з урахуванням марки, моделі, об`єму двигуна, року виготовлення, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 20.12.2024 №24UА70U7 - 13100 євро/од. З огляду на це, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду 20.08. 2025 р. за клопотанням представника Відповідача призначене судове засідання з викликом сторін.

22.08.2025 р. представник Відповідача подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

Ухвалою суду 25.08.2025 р. встановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Вислухав пояснення представників сторін в судому засіданні , з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

На підставі зовнішньоекономічного контракту № 1 від 31.03.2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос» придбало у компанії «Janzen Automobile» (Німеччина) автомобіль Ford Transit Custom 300 2019 р.в., що був у використанні, на умовах СРТ - Білефельд (Інкотермс-2000) за ціною 8450 Євро.

29.05.2025 р. автомобіль Ford Transit Custom 300 2019 р.в. було ввезено Позивачем на територію України через Львівську митницю.

29.05.2025 р. з метою митного оформлення ввезеного транспортного засобу Позивач через митного брокера/представника ТОВ «Карброк» подало до Рівненської митниці такі документи:

1) рахунок-фактура (ІНВОЙС) (Commercial invoice) № 2025031 від 31.03.2025;

2) загальна декларація прибуття № 25UA89Z9 від 29.05.2025;

3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 28.03.2025;

4) платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1 від 04.04.2025;

5) калькуляція транспортних витрат № 1 від 30.05.2025;

6) висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 1613 від 30.05.2025;

7) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1 від 31.03.2025;

8) договір про надання послуг митного брокера № 30/05-1 від 30.05.2025;

9) висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом, № 1613 від 30.05.2025;

10) інші некласифіковані документи - Зображення 30.05.2025;

11) копія митної декларації країни відправлення № 25DE85B7 від 26.05.2025;

12) митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів, поданих 30.05.2025, № 25UA61U0 від 30.05.2025.

Позивач визначив митну вартість товарів за основним методом за ціною договору (контракту). Загальна сума оплати за товар склала 8450 Євро.

Однак, 30.05.2025 р. Відповідач карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2025/000313, повідомив Позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; подані до митного оформлення та вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 30.05.2025 №° UA204000/2025/000033/1 відповідно до вимог Розділу III (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №?4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ III (статті 49-66), статті 256, 257Митного кодексу України (ЗУ №°4495-VI від 13.03.12)».

Одночасно Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30.05.2025 № UA204000/2025/000033/1, згідно з яким митна вартість була скоригована з 8800 Євро до 13100 Євро.

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості зазначено обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- комерційний інвойс від 31.03.2025 №2025031 не містить інформації про реквізити Контракту від 31.03.2025 №1. Окрім того в інвойсі від 31.03.2025 №2025031 наявна інформація, щодо документу №1a UstG, якого до митного оформлення не було надано;

- відповідно до п. 3.1 Контракту від 31.03.2025 №1 товар поставляється згідно правил «Ікотермс 2000» за умовами поставки - CPT- Bielefeld (DE). Однак в наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 26.05.2025 №25DE85B7, міститься інформація, щодо умов поставок - FCA Bielefeld (DE), що є порушенням умов Контракту;

- платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах від 04.04.2025 №1 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах - це розпорядження щодо виконання платіжної операції та не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця. Будь яких інших банківських платіжних документів до митного оформлення не надано;

- подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.03.2025 № містить відомості про особу на яку зареєстрований транспортний засіб, які не кореспондуються із відомостями про продавця і покупця, заявленими декларантом;

- копія митної декларації країни відправлення від 26.05.2025 N^25DE85B7 не містить жодних відміток митниці відправлення. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.

II. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України, Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості товару з урахуванням марки, моделі, року виготовлення, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 20.12.2024 №24UA7U7 - 13100 євро/од.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

1) висновок про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу;

2) банківські платіжні документи або інші платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) копію митної декларації заявленої країни відправлення з відмітками митниці відправлення від 26.05.2025 №25DE85B7;

4) документ №1а UstG.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 - 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості транспортного засобу з урахуванням марки, моделі, об`єму двигуна, року виготовлення, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 20.12.2024 №24UA7U7 - 13100 євро/од.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 13100 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 613114,06 грн. (13100 євро * 46,8026 грн/євро).

Позивач, вважаючи прийняті Відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-третьою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою-третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою-третьою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, Відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду Позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема, копії таких документів: рахунок-фактура (Commercial invoice) № 2025031 від 31.03.2025; загальна декларація прибуття № 25UA89Z9 від 29.05.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 28.03.2025; платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1 від 04.04.2025; калькуляція транспортних витрат № 1 від 30.05.2025; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 1613 від 30.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1 від 31.03.2025; договір про надання послуг митного брокера № 30/05-1 від 30.05.2025; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом, № 1613 від 30.05.2025; копія митної декларації країни відправлення № 25DE85B7 від 26.05.2025; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів, поданих 30.05.2025, № 25UA61U0 від 30.05.2025.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України Відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом неточності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що неточності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару: «Легковий автомобіль марки «FORD», модель «TRANSIT CUSTOM», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 , загальна кількість місць, включаючи місце водія 6, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна (маркування) не визначений, пасажирський, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 1995 см3, потужність двигуна 77 кВт, колісна формула 4*2, тип кузова універсал, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення 2019».

При цьому позиція Відповідача, викладена у спірному рішенні полягає у тому, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять неточності.

Щодо твердження про те, що комерційний інвойс від 31.03.2025 №2025031 не містить інформації про реквізити Контракту №1 від 31.03.2025р., то суд зазначає, що у чинному законодавстві відсутні будь-які вимоги щодо форми та змісту комерційного інвойсу. А надання документу №1a UstG, інформація про який наявна в поданому інвойсі, то такий «документ» не надавався і не мав надаватися продавцем, оскільки він є законом країни-продавця і жодним чином не впливає на остаточну ціну за контрактом або ціну до сплати покупцем.

Щодо того, що відповідно до п. 3.1 Контракту від 31.03.2025 №1 товар поставляється згідно правил «Інкотермс 2000» за умовами поставки - CPT- Bielefeld (DE), а в наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 26.05.2025 №25DE85B7, міститься інформація щодо умов поставок - FCA Bielefeld (DE), що є порушенням умов Контракту, то суд зазначає наступне.

За правилами «Інкотермс-2000»: FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця).Термін "франко-перевізник" означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання по завантаженню і розвантаженню товару на даному місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Даний термін може бути використаний під час перевезення будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

CPT (Carriage Paid To (... named place of destination) Фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення). Термін "фрахт/перевезення оплачено до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами терміна СРТ на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Суд зазначає, що зважаючи на зміст наведених умов, в контексті поставки автомобіля в місті Білефельд - точки, до якої несе витрати по товару продавець і з якого подальші витрати по товару несе покупець, немає жодної різниці в зазначенні умов поставки CPT чи FCA щодо правових наслідків поставки, адже навіть зміна умов поставки не впливає на кінцеве ціноутворення та митну вартість товару.

Як встановлено судом, документом, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, є платіжне доручення № 1 від 04.04.2025.

Зауваження Відповідача, що платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах не є підтвердженням фактичного переказу коштів на рахунок продавця спростовується положеннями п. п. 11, 14-20 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління НБУ 28.07.2008 № 216 (у редакції постанови Правління НБУ 25.08.2022 №189). Наявність в платіжній інструкції відповідних відміток банку про дату валютування та проведення платежу свідчить про її виконання банком у повній сумі.

Щодо твердження про те, що подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.03.2025 № містить відомості про особу на яку зареєстрований транспортний засіб, які не кореспондуються із відомостями про продавця і покупця, заявленими декларантом, суд зазначає наступне.

На думку суду, на митну вартість товару жодним чином не впливає та обставина, що відповідно до поданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28.03.2025 № зазначений інший власник, адже продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою.

Необхідно зазначити, що за усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (на умовах комісії, доручення тощо). Тому продавець та власник не завжди буде однією особою. Воднораз чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Суд також зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.

Окрім того , Відповідач зазначає про «розбіжності» у вказаних документах щодо продавця товару у інвойсі та в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, однак суд наголошує , що відомості внесені в інвойс та в свідоцтво про реєстрацію т/з не є розбіжностями , ці відомості могли співпадати та могли й не співпадати (як у даному випадку)і жодним чином не впливає на митну вартість товару.

В той же час, на думку суду, припущення митного органу про те що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено інше прізвище ніж у інвойсі не може бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження митної вартості та не є підставою для коригування митної вартості. Митним органом в оскаржуваному рішенні не наведено доказів, що підтверджують вплив на ціну товару між наведеними контрагентами.

Як встановлено судом під час розгляду справи, висновки про якісні характеристики товарів містяться в висновку про походження товару, виданий уповноваженим органом, № 1613 від 30.05.2025 р., який надавався Позивачем Відповідачу.

З урахуванням наведених обставин, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар.

Суд також не може погодитися із діями Відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані Відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять неточності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, суд погоджується із доводами Позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим Відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваному рішені про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товару, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що Відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки Позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного Відповідачем розрахунку митної вартості.

При цьому суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.12.2020 в справі №804/4906/15.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані Позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.

Суд наголошує на тому, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак, попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, Відповідачем не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його відзив, і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжну інструкцію про сплату судового збору в сумі 4844,80 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос» до Рівненської митниці - задовольнити.

2. Визнати протиправними і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2025/000313 та рішення про коригування митної вартості товарів від 30.05.2025 року № UA204000/2025/000033/1, прийняті Рівненською митницею (вул. Соборна, 104, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33028, ідентифікаційний код ВП 43958370).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці (вул. Соборна, 104, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33028, ідентифікаційний код ВП 43958370) судовий збір у сумі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос» (вул. Гетьмана Сагайдачного, 140, м. Миколаїв, 54050, ідентифікаційний код 39804342).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23.10.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська