Справа № 420/17069/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17069/25
Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 липня 2025р. по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025р. ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до суду із позовом до ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.05.2025р. ВП №77624941 про накладення штрафу в розмірі 5 100грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.05.2025р. відповідачем винесено постанову ВП №77624941 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5 100грн.. При цьому, при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не було враховано факт повного виконання рішення суду ГУ ПФУ в межах, допустимих чинним законодавством, до відкриття виконавчого провадження.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 9 липня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги пенсійного органу.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання судового рішення по справі №420/12512/24 листом ГУ ПФУ повідомили про результати розгляду заяви та винесено рішення №29 від 3.02.2025р. про відмову в поновленні пенсії через відсутність матеріалів пенсійної справи.

У згаданому рішенні суд дійшов висновку, що право пенсіонера на отримання пенсії не повинно бути поставлене в залежність від можливості пенсійного органу підтвердити припинення виплати пенсії останньому за попереднім місцем проживання.

При цьому, рішенням суду від 6.09.2024р. у справі №420/12512/24 було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 12.01.2024р. про поновлення пенсії в разі втрати годувальника та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Однак, ГУ ПФУ в Одеській області було винесено рішення №29 від 3.02.2025р., яке суперечить висновкам суду.

Таким чином, на час прийняття державним виконавцем було встановлено факт неналежного виконання рішення суду, оскільки заяву розглянуто без урахування висновків суду, а тому постанова про накладення штрафу останнім є правомірною, оскільки встановлено факт невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення без поважних причин.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6.09.2024р. у справі №420/12512/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 12.01.2024р. про поновлення пенсії в разі втрати годувальника та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Рішення набрало законної сили 23.01.2025р..

26.03.2025р. старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №77624941 9 (а.с.7).

Листом від 2.04.2025р. за №1500-0405-5/71353 ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), що «на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6.09.2024р. по справі №420/12512/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025р., ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянуто заяву від 12.01.2024р. ОСОБА_1 про поновлення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За результатами розгляду заяви винесено рішення №29 від 3.02.2025р. про відмову в поновленні пенсії.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007р. №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 2 березня 2023р. №10-1) переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

До цього часу пенсійна справа ОСОБА_1 до Головного управління не надходила. Зазначаємо, що для поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання, необхідні, зокрема, пенсійна справа та документи, які містять інформацію про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання.

У період дії правового режиму воєнного стану в органів Пенсійного фонду України відсутні повноваження щодо отримання документів, необхідних для поновлення виплати пенсії особам, які проживали на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя. На теперішній час питання щодо відновлення/продовження пенсійних виплат особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя в умовах відсутності документів, необхідних для призначення умов поновлення пенсійної виплати, законодавчо не врегульовано.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та до його закінчення листування з тимчасово окупованою Республікою Крим, в тому числі і запити пенсійних справ для пенсій за новим місцем проживання, призупинено. Зауважуємо, що про відмову в поновленні пенсії ОСОБА_1 було повідомлено листом від 4.02.2025р. №1500-0310-8/30624.» (а.с.12-13).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 19.05.2025р. у межах ВП №77624941 накладено штраф на боржника ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 5 100грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду у справі №420/12512/24 щодо розгляду по суті заяву ОСОБА_1 від 12.01.2024р. про поновлення пенсії в разі втрати годувальника та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду» (а.с.11).

Не погодившись із вказаною постановою про накладення штрафу, пенсійний орган звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

У силу приписів ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013р., звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.2,4 ст.372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» за №1404-VIII від 2.06.2016р. (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1,2 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Як зазначалось вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6.09.2024р. у справі №420/12512/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025р., зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 12.01.2024р. про поновлення пенсії в разі втрати годувальника та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

З обставин справи №420/12512/24 вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 12.01.2024р., у якій просила поновити нарахування і виплату пенсії в разі втрати годувальника.

Листом №3885-1294/Т-02/8-1500/24 від 2.02.2024р. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що для поновлення пенсії за новим місцем проживання необхідно, зокрема, пенсійна справа та документи, які містять інформацію про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання. Також ГУ ПФУ в Одеській області вказало, що питання пенсійного забезпечення осіб, прибувших з АР Крим, на законодавчому рівні не визначено.

Під час розгляду справи №420/12512/24 суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновків, що «наведені відповідачем обставини (відсутність паперової пенсійної справи) не є перешкодою для виконання відповідним органом Пенсійного фонду покладеного на нього обов`язку.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості зробити відповідні запити до банківської установи, в якій позивач отримував пенсію з метою отримання інформації про його пенсійні виплати.

Також аналіз наведених вище норм законодавства у контексті спірних правовідносин дає підстави для висновку, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю її пенсійної справи, а протилежне позбавляє її права на її відновлення.

Окрім того, відсутність документів на підтвердження припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду російської федерації та неможливість отримання пенсійної справи пенсіонера, не може бути підставою для позбавлення позивачки права на пенсію в Україні.

До того ж, витребування пенсійної справи позивачки з органу Пенсійного Фонду за попереднім місцем проживання (реєстрації) покладається саме на орган, що призначає (поновлює) пенсію, тобто у даному випадку на ГУ ПФУ в Одеській області. Позбавлення Головного управління можливості направлення відповідного запиту про витребування пенсійної справи не може слугувати підставою для відмови у поновленні виплати пенсії, яке не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин між Україною та російською федерацією.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачка отримала громадянство рф та одержує пенсію в органах пенсійного забезпечення рф».

Разом з цим, із листа ГУ ПФУ в Одеській області від 2.04.2025р. за №1500-0405-5/71353 ГУ ПФУ в Одеській області, колегія суддів встановлено, що позивач, приймаючи рішення про відмову в поновленні пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 6.09.2024р. у справі №420/12512/24, в обґрунтування мотивів відмови у поновленні пенсії послався на ідентичні підстави, які стали причиною звернення ОСОБА_1 до суду в межах справи №420/12512/24.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області за №29 від 3.02.2025р., прийняте на виконання рішення у справі №420/12512/24, суперечить висновкам судів першої та апеляційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що фактичним виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6.09.2024р. у справі №420/12512/24 є не сам по собі повторний розгляд ГУ ПФУ в Одеській області заяви ОСОБА_1 від 12.01.2024р., а прийняття за результатом такого розгляду рішення, яке враховує висновки суду, викладені у вказаному судовому рішенні.

Таким чином, на час прийняття державним виконавцем було встановлено факт неналежного виконання рішення суду, оскільки заяву розглянуто без урахування висновків суду, а тому постанова про накладення штрафу останнім є правомірною, оскільки встановлено факт невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення без поважних причин, про що обґрунтовано вказав суд першої інстанції.

Як наслідок, доводи скаржника про повне фактичне виконання рішення суду, зокрема, до прийняття постанови від 26.03.2025р. за ВП №77624941 про відкриття виконавчого провадження, не знаходять підтвердження.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови ВП №77624941 від 19.05.2025р. про накладення штрафу в розмірі 5 100грн., оскільки державний виконавець у спірних правовідносинах діяв у відповідності до вимог законодавства та у межах наданих йому повноважень.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 липня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко