Справа № 200/5750/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року Справа№200/5750/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, до відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, до відповідача 3: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача 1: Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, до відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, до відповідача 3: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 10.08.2017 року по 28.02.2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;

- зобов`язати Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити позивачу за період з 10.08.2017 року по 28.02.2018 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач в період з 10.08.2017 по 07.03.2022 року проходив військову службу на посаді курсанта Військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (далі відповідач 1), який перебуває на фінансовому забезпеченні в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі відповідач 2). Позивач зауважив, що 10.07.2025 року ним було надіслано заяву на адресу відповідачів 1 та 2 щодо надання інформації про нарахування йому індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. В свою чергу, відповідач 1 своєю відповіддю від 14.07.2025 № 618 надав запитувані позивачем витяги із наказів щодо зарахування та виключення зі списків особового складу інституту. Щодо надання довідок про грошове забезпечення та надання інформації про здійснення індексації грошового забезпечення повідомив: «Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого не є юридичною особою, не має власних реєстраційних рахунків в органах Державної казначейської служби України, не є розпорядником бюджетних коштів і не може являтися розпорядником інформації щодо нарахування та виплати Вам грошового забезпечення та індексації». Відповідач 2 своєю відповіддю від 24.07.2025 року надав довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення в період з серпня 2017 по травень 2022 року та повідомив про те, що позивачу виплачувалась індексація грошового забезпечення. Позивач зазначив, що перевіривши додані до відповіді довідки про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення вважає, що в період з 10.08.2017 по 01.03.2018 року йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення відповідно до чинного законодавства та в повному обсязі. Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними, та такими, що порушують встановлене статтею 43 Конституції України його право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Військово-юридичним факультетом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (далі відповідач 1) було надано відзив на позовну заяву, в якому було зазначено наступне, що вважає що Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого не є належним відповідачем по цій справі та є військовим навчальним підрозділом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого і провадить свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, Статуту та Положення про Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 23.04.2020 № 540/132. Управління ВЮІ НЮУ у межах компетенції здійснюють Міноборони та МОН. ВЮІ НЮУ підпорядковується Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України та з питань освітньої діяльності керівництву Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Відповідач 1 зауважив, що відокремлений підрозділ - Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого належить до юридичної особи Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (). Відповідач 1 зазначив, що рішенням Міністра оборони України від 31.12.2015 року №248/3/9/1/1150 встановлено підвищення розміру щомісячної премії військовослужбовцям за грудень 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати (грошового забезпечення) обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, тобто, базовим місяцем визначено грудень 2015 року. Відповідач 1 закцентував свою увагу на тому, що встановлення місяця підвищення (базового місяця) у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» належить до повноважень відповідача, а не позивача та суду. З вищезазначеного вбачається, що в даному випадку відсутні підстави для визнання дій відповідача щодо безпідставної не виплати індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки відповідач у своїх діях керувався вимогами чинного законодавства та виконав їх в повному обсязі. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Харківським національним університетом Повітряних сил імені Івана Кожедуба (далі відповідач 2) було надано відзив на позовну заяву, в якому було зазначено наступне, що кошти для проведення індексації військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року до квітня 2018 року були фактично відсутні через «дефіцитний бюджет». Відповідач 2 зауважив, що він є розпорядником коштів третього ступеня та здійснює нарахування у межах коштів, передбачених на дані цілі з боку вищого органу Департаменту фінансів МО України, відповідно до бюджетних асигнувань. Нарахування індексації було припинено позивачеві та іншим військовослужбовцям на підставі письмового телеграфного розпорядження Департаменту фінансів МО України від 10.02.2016 року № 248/3/9/1/108 та саме Департамент фінансів МО України здійснює фінансову регуляторну політику та визначає забезпечення виділення коштів на утримання особового складу університету. Відповідач 2 зазначив, що в березні 2018 року на адресу університету надійшло розпорядження Департаменту фінансів МО України № 248/1485 щодо забезпечення нарахування індексації з квітня 2018 року, після надходження відповідного фінансування та вразі перевищення встановленого порогу індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Отже, після цього розпорядження та виділення видатків нарахування індексації відновлено та забезпечується з грудня 2018 року. Жодних інших розпоряджень відносно питання, що є предметом спору (тобто щодо виплати індексації грошового забезпечення) з боку Міноборони України не надходило, що виключає існування протиправних дій/бездіяльності з боку Університету. Відповідач 2 зауважив, що виходячи із зазначеного, відсутні правові підстави враховувати базовий місяць січень 2008 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу. Відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого (далі відповідач 3) було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого не здійснює нарахування, індексацію та виплату грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди, грошової компенсації чи будь-яких інших виплат військовослужбовцям Військово-юридичного інституту та не здійснює фінансування видатків на утримання військовослужбовців та працівників, призначених на штатні посади Інституту, включаючи види матеріально-технічного забезпечення (продовольством, речовим майном, військово-проїзними документами, санаторно-курортним лікуванням та іншими видами забезпечення). Університет не здійснював жодних виплат позивачу в цей період, оскільки вирішення означених питань, зокрема нарахування, індексація та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям Інституту не належить до сфери управління Університету чи Міністерства освіти і науки України. Відповідач 3 зазначив, що згідно фактичних обставин справи позивач відповідно до наказу начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (по стройовій частині) від 10.08.2017 р. № 166 був зарахований до списків особового складу факультету, зарахований на всі види забезпечення по курсантській нормі, на продовольче забезпечення зі сніданку 11 серпня 2017 року, йому було присвоєно військове звання «солдат» і призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (по стройовій частині) від 07.03.2022 р. №55 позивача виключено зі списків змінного особового складу, усіх видів забезпечення на Військово-юридичному Інституті та направлено помічником командира бригади з правової роботи начальником юридичної групи 113 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідач 3 зауважив, що протягом періоду проходження служби позивача у відповідача 1 нарахування та виплата грошового забезпечення та інших видів забезпечення здійснював саме відповідач 1, який в свою чергу перебуває на фінансовому забезпеченні в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. Курсанти, військовослужбовці Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого отримують грошове забезпечення та інші види забезпечення від Міністерства оборони України через рахунки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. З урахуванням наведеного, відповідач 3 вважає, що він не є належним відповідачем по справі №200/5750/25, що є підставою для відмови в задоволенні даного адміністративного позову повністю, оскільки на Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого не покладено обов`язок здійснювати нарахування та виплату грошового забезпечення, проводити його індексацію військовослужбовцям Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Відповідач 3 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Звільнено позивача від сплати судового збору. Залучено у якості третього відповідача - Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого. Встановлений відповідачу 1 строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усі наявні докази на підтвердження зазначеного у відзиві. Встановлений відповідачу 2 строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усі наявні докази на підтвердження зазначеного у відзиві; відомості про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення, у тому числі дані щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за спірний період. Встановлений відповідачу 3 строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усі наявні докази на підтвердження зазначеного у відзиві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача 1 щодо залишення позовної заяви без руху за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, до відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, до відповідача 3: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач та відповідачі про відкриття провадження по справі були повідомлені належним чином, про що свідчить відповідна відмітка про наявність у них реєстрації кабінету електронного суду та відповідної відмітки «доставлено» де зазначено, що ухвалу про відкриття ними було отримано 06.08.2025 року, а також наявність наданих заяв по суті справи усіма відповідачами визначеними в цій справі.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 виданим Мар`їнським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 05.01.2016 року.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується наявною копією в матеріалах позовної заяви посвідченням серії НОМЕР_3 виданим Військовою частиною НОМЕР_4 від 07.07.2023 року.

Відповідач 1 Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого () є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач 2 - Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба () є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач 3 - Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого () є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом, підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та не заперечується учасниками справи, позивач відповідно до наказу начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (по стройовій частині) від 10.08.2017 р. № 166 був зарахований до списків особового складу факультету, зарахований на всі види забезпечення по курсантській нормі, на продовольче забезпечення зі сніданку 11 серпня 2017 року, йому було присвоєно військове звання «солдат» і призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (по стройовій частині) від 07.03.2022 р. №55 позивача виключено зі списків змінного особового складу, усіх видів забезпечення у Військово-юридичному Інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та направлено помічником командира бригади з правової роботи начальником юридичної групи НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Отже, вищезазначеним підтверджується, що позивач у спірний період з 10.08.2017 по 28.02.2018 року (включно) проходив військову службу у Військово-юридичному інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого.

Позивач у своїй позовній заяві зазначив: - «10.07.2025 мною надіслано заяву на адресу начальника Військово-юридичного інституту та на адресу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил (у зв`язку із тим, що Військово-юридичний інститут перебуває на фінансовому забезпеченні у зазначеній установі) щодо надання інформації про нарахування мені індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.».

Як встановлено судом, відповідачем 1 було надано відповідь від 14.07.2025 року №618 наступного змісту: - «10.07.2025 року до Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого надійшов Ваш запит, щодо надання Вам витягів із наказів про зарахування та виключення Вас зі списків особового складу Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, а також довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження військової служби у Військово-юридичному інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, за результатами розгляду якого повідомляємо Вам, що Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого не є юридичною особою, не має власних реєстраційних рахунків в органах Державної казначейської служби України, не є розпорядником бюджетних коштів і не може являтися розпорядником інформації щодо нарахування та виплати Вам грошового забезпечення та індексації. За результатами розгляду направляємо на Вашу адресу: 1) Витяг із наказу начальника Військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 10.08.2017 №166. 2) Витяг із наказу начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 07.03.2022 №55. 3) Витяг із наказу начальника Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 05.03.2022 №53.».

Відповідачем 2 було надано відповідь від 24.07.2025 року №176/176/100/753/2259/ПС наступного змісту: - «На Вашу заяву на отримання публічної інформації від 09.07.2025 року, яка надійшла на адресу Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба (вхідний № 2274/24 від 10.07.2025 року) надаємо Вам довідку про нараховане та виплачене Вам грошове забезпечення за період з серпня 2017 року по травень 2022 року. Також повідомляємо, що індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась Вам у період з грудня 2018 року по травень 2022 року. Стосовно надання витягів з наказів про зарахування та виключення зі списків Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (ВЮІ НЮУ) та довідок про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_6 просимо Вас звернутися безпосередньо до ВЮІ НЮУ та військової частини НОМЕР_6 , оскільки Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба не володіє даною інформацією.».

З наданої до вищезазначеної відповіді відповідачем 2, довідки про грошове забезпечення позивача за період з серпня 2017 по травень 2022 року від 24.07.2025 року №176/176/100/753/2255/1/ПС складеної відповідачем 2, судом було встановлено, що індексацію грошового забезпечення за спірний період з 10.08.2017 по 28.02.2018 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Слід зауважити, що відповідачем 1 по справі були надані додаткові пояснення, в яких він зазначив наступне: - «Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого звертає увагу Суду, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року № 439 «Про реорганізацію військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого», спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2019 року №Д-322/1/6дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році», спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 02.07.2019 № 341/919 «Про заходи щодо реорганізації військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, штату 17/231 дск. Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого знаходиться на фінансовому забезпеченні в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.».

З наданих в якості доказів та долучених відповідачем 1 до додаткових пояснень, судом було встановлено наступне.

Відповідно до довідки виданої відповідачем 2 від 19.01.2024 року, Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого знаходиться на фінансовому забезпеченні у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Відповідно до довідки Головного фінансового економічного управління Міністерства оборони України від 16.09.2004 року, на виконання директиви Міністра оборони України від 30.12.2003 №Д-115/1/016 та наказу від 19.11.03 №406 стосовно ліквідації Харківського військового університету і Харківського інституту Військово-Повітряних Сил та створення Харківського університету Повітряних Сил зарахувати на фінансове забезпечення до Харківського університету Повітряних Сил Військово-юридичний факультет Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (м. Харків).

Відповідач 3 у своєму відзиві зокрема зазначив наступне: - «[…]. Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого провадить свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про фахову передвищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність» та інших, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства у сфері освіти й науки та Статуту Університету і підпорядкований Міністерству освіти і науки України. Абзацом другим пункту 1.9 розділу 1 Статуту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 31 березня 2017 року № 517, який був чинним в оспорюваний Позивачем період, та чинного на сьогодні Статуту Університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 19 червня 2024 року № 882, у складі Університету діють військові навчальні підрозділи (інститути, факультети, кафедри), статус яких визначається законодавством та відповідними положеннями про них. Одним з таких військових навчальних підрозділів, який діє у складі Університету, на сьогодні є Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, в оспорюваний Позивачем період це був Військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. У період спірних правовідносин діяльність факультету була врегульована Положенням про військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України від 15.08.2013 р. № 1190/560, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 вересня 2013 р. за № 1541/24073 (далі Положення № 1190/560), та Положенням про військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України від 24.06.2014 р. № 749/417 (далі Положення № 749/417). В 2019 році Військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого реорганізовано в Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року № 439 «Про реорганізацію військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого», наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 02 липня 2019 року № 341/919 «Про заходи щодо реорганізації військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого» та директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2019 року № Д-322/1/6дск. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.1997 р. № 1410 «Про створення єдиної системи військової освіти» вказаний військовий навчальний підрозділ вищого навчального закладу входить до єдиної системи військової освіти. Положення про Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого затверджене наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 23.04.2020 № 540/132 (далі Положення № 540/132). Відповідно до абзацу другого пункту 1.5 Положення № 540/132, Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого має окремі права та обов`язки юридичної особи щодо ведення самостійного, фінансового та військового господарства, крім квартирно-експлуатаційного господарства, може набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді у визначених законом випадках.».

Отже вищенаведеним підтверджується, що на час проходження позивачем служби у Військово-юридичному факультеті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого у спірний період з 10.08.2017 по 28.02.2018 року, Військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого перебував на фінансовому забезпеченні у Харківському університеті Повітряних Сил, в свою чергу на час розгляду даної справи Військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого було реорганізовано в Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, який знаходиться на фінансовому забезпеченні у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Варто зазначити, що у відповідності до приписів ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, спірним питанням в даній справі є нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 10.08.2017 по 28.02.2018 року (включно).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частини друга і третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), яким регулюються правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Пунктом 1-1 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 06.02.2003 № 491-IV.

В абзаці восьмому пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

09.12.2015 Кабінет Міністрів України видав постанову № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та введення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова № 1013), яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, якою були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери і не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 1013 від 09.12.2015 істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

У редакції Постанови №1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:

З 01.12.2015 замість базового місяця введено поняття місяць, у якому відбулося підвищення - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку №1078.

Вищенаведене зумовлює висновок суду про те, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Внаслідок внесених Постановою №1013 змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття базовий місяць і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації всіх працівників.

Для проведення індексації з 1 грудня 2015 року замість терміну базовий місяць використовується поняття місяць підвищення доходу, яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття місяць підвищення доходу від терміну базовий місяць, позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас вилучення терміну базовий місяць та запровадження поняття місяць підвищення доходу не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у базовому місяці, так і у місяці підвищення доходу індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 1 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу.

Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Схеми посадових окладів військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб були затверджені відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №1294), яка набрала чинності у січні 2008 року. Надалі зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01 березня 2018 року у зв`язку з набранням 01 березня 2018 року чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704).

Тобто, підвищення тарифних ставок (окладів) після 01 січня 2008 року, в тому числі у період перебування позивача на військовій службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Таким чином, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) є саме січень 2008 року.

У такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до Постанови №704, яка набрала чинності 01.03.2018, та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Отже, якщо підвищення тарифних ставок (окладів) мало місце у січні 2008 року, то для розрахунку індексації з 01.12.2015 цей місяць і є базовим, а обчислення індексу споживчих цін слід проводити з лютого 2008 року (наступного місяця після місяця підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець). Відповідно до положень пункту 10-2 Порядку №1078 з 01.12.2015 це правило застосовується і для новоприйнятих працівників.

Пунктом 14 Порядку №1078 визначено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 №48/о/66-17 на запит Департаменту фінансів Міноборони від 18.07.2017 №248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18.04.2018 №28/о/66-18 також вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного у спірний період - з 10.08.2017 по 28.02.2018 року (включно) - необхідно було застосовувати як базовий місяць січень 2008 року (посадові оклади військовослужбовців за посадами з січня 2008 року по лютий 2018 року включно були незмінними).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.05.2022 у справі №580/3335/21, від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 28.06.2022 у справі №420/4841/21 та ін., в яких Верховний Суд дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Суд зауважує, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці військовослужбовців.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №825/1832/17.

Одночасно, із системного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а).

Разом з тим, суд враховує, що Військово-юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого знаходиться на фінансовому забезпеченні в Харківському національному університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 року № 439 Про реорганізацію військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27.07.2019 № Д-322/1/6дск Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році, спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 02.07.2019 № 341/919 Про заходи щодо реорганізації Військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 року № 439 Про реорганізацію військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27.07.2019 № Д-322/1/6дск Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році, спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 02.07.2019 № 341/919 Про заходи щодо реорганізації Військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого знаходиться на фінансовому забезпеченні в ХНУПС ім. Кожедуба відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 року №439 Про реорганізацію військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 27.07.2019 №Д-322/1/6 дск Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році, спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 02.07.2019 №341/919 Про заходи щодо реорганізації Військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправної бездіяльності саме Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не проведення взагалі нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період: з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, що підтверджується відзивом на позовну заяву відповідача 2 та довідкою про грошове забезпечення позивача виданою теж відповідачем 2.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку визнати протиправною бездіяльність відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті позивачу за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та як похідна вимога, зобов`язати відповідача 2: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити позивачу за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовної вимоги позивача в частині одночасного відрахування військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 171.1 пункту 171 статті 171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України визначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 44, виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пунктом 4 Порядку № 44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 44, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 22.06.2018 по справі № 812/1048/17 зазначив, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 по справі № 815/5826/16 вказано: Щодо позовних вимог щодо виплати позивачу в повному обсязі грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, яка буде утримана з компенсації за неотримане речове майно, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки з позивачем не проведено повного розрахунку за матеріальним забезпеченням, позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Отже, після набрання рішенням у даній справі законної сили на відповідача покладається безумовний обов`язок його виконання.

Разом з тим на відповідача, як податкового агента, законом покладено кореспондуючий обов`язок утримати відповідні суми податків та зборів із одночасною компенсацією такої суми позивачу.

У цьому контексті, право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень, при цьому суд не здійснює превентивного захисту.

Тож у суду відсутні наразі підстави зобов`язувати відповідача здійснити виплату вищевказаної компенсації, оскільки відповідний обов`язок виникає одночасно з виплатою нарахованого грошового забезпечення, тобто у майбутньому, отже відповідні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті позивачу за період з 10 серпня 2017 роеу по 28 лютого 2018 року (включно) індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати відповідача 2: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити позивачу за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору підстави для його розподілу відсутні.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача 1: Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (адреса: 61023, м. Харків, вул. Динамівська, буд. 4, ), до відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба (адреса: 61023, м. Харків, вул. Сумська, буд. 77/79, ), до відповідача 3: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (адреса: 61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд.77, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача 2: Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (), яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

Зобов`язати відповідача 2: Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року (включно) індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець