Справа № 638/14044/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 р. Справа № 638/14044/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду міста Харкова (головуючий суддя І інстанції Семіряд І.В.) від 13.08.2025 року по справі № 638/14044/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

третя особа ОСОБА_2

про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд:

- постанову серії 5АВ № 10105710 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП складену головним інспектором ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Демчишиним Павлом Михайловичем;

- постанову серії 5АВ № 10099807 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП складену інспектором ДПП Тертичною Лілією Анатоліївною;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Харкова від 13.08.2025 поновлено пропущений позивачем ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанов.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Малік Дмитро Олегович про скасування постанов задоволено.

Постанову серії 5АВ № 10105710 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену головним інспектором ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Демчишиним Павлом Михайловичем - скасовано.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за ч. 4 ст. 122 КУпАП - закрито.

Постанову серії 5АВ № 10099807 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену головним інспектором ДПП Тертичною Лілією Анатоліївною скасовано.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій рішення просить скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції трактуючи положення частини 1 ст. 279-3 КУпАП, посилаючись на той факт, що транспортний засіб позивача вибув з її володіння, не взяв до уваги, що така правова норма передбачає, що вибуття з володіння повинно бути внаслідок "протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу". Отже, суд фактично застосував норму не в релевантних відносинах. Вказує, що з наданих позивачем матеріалів справи, неможливо встановити формат невідомого файлу, що унеможливлює підтвердження його належності до електронного документа. Вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасних та необґрунтованих висновків.

Позивач, скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, який надала до суду в строки визначені ухвалою. У відзиві на апеляційну скаргу, проти її задоволення заперечувала та просила відмовити.

За приписами ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283,285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.04.2025 стосовно ОСОБА_1 складено постанову серія 5АВ № 10099807 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України. Відповідно до вказаної постанову на ОСОБА_1 , за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова мотивована тим, що перевищено встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину транспортним засобом марки (моделі) AUDI державного номеру НОМЕР_2 у місті Кременчук, пр-т Полтавський, 265.

21.04.2025 стосовно ОСОБА_1 складено постанову серія 5АВ № 10105710 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України. Відповідно до вказаної постанову на ОСОБА_1 , за порушення ч. 4 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Постанова мотивована тим, що перевищено встановленні обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину транспортним засобом марки (моделі) AUDI державного номеру НОМЕР_2 на трасі М03 Київ Харків-Довжанський 49+150.

17.06.2025 ОСОБА_2 складено заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі № 542, у якій ОСОБА_2 зазначив, що у період з 17.04.2025 по 30.04.2025, на підставі договору позички транспортного засобу AUDI державного номеру НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , керував зазначеним транспортним засобом. 21.04.2025 при керуванні транспортним засобом ним було вчинено два адміністративні правопорушення, а саме перевищено швидкість руху на автодорозі М03 Київ- Харків- Довжанський 49-150 та у м. Кременчук по пр. Полтавський, 265.

23.06.2025 ОСОБА_2 направлено заяви до Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. У вказаних заявах ОСОБА_2 зазначено, що він надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за постановами серія 5АВ № 10105710 та серія 5АВ № 10099807. До заяв ОСОБА_2 надано копію посвідчення водія, квитанції про сплату штрафів.

Управлінням автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції 27.06.2025 Маліку Д.О. надано відповідь, якою відмовлено у розгляді його заяв, оскільки особу неможливо ідентифікувати. Відповідь Управління мотивовано тим, що така заява може подаватися особисто у письмовому вигляді до уповноваженого підрозділу Національної поліції, за умови ідентифікації особи, яка її подає, а також через офіційний вебсайт Міністерства внутрішніх справ України за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису. Оскільки заяви подано без дотримання вказаних вимог, у розгляді заяв відмовлено.

Позивач, вважаючи постанови складені відносно неї незаконними, а відмову відповідача у розгляді заяв ОСОБА_2 протиправною, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, оскільки наявні належні докази того, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб AUDI, державний номер НОМЕР_2 , вибув з володіння ОСОБА_1 , що є підставою для її звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктами «б» п. 12.9 ПДР закріплено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості»-забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до ст. 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

За приписами ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Нормами статті 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно з положеннями статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою кваліфікованого електронного підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону № 3353-XII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, є безоплатною та розміщена у мережі Інтернет за відповідним посиланням.

Зі змісту постанови серії 5АВ № 10099807 слідує, що 21.04.2025 о 06 год. 25 хв. за адресою м. Кременчук, пр. Полтавський, 265 особа, яка керувала транспортним засобом марки "Audi A4", державний номерний знак НОМЕР_2 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год., чим порушила пункт 12.9(б) Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Зі змісту постанови серії 5АВ № 10105710 слідує, що 21.04.2025 о 09 год. 16 хв. за адресою М03 Київ-Харків-Довжанський 49+150 особа, яка керувала транспортним засобом марки "Audi A4", державний номерний знак НОМЕР_2 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 60 км/год., чим порушила пункт 12.9(б) Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Водночас, як підтверджується матеріалами справи, 17.06.2025 ОСОБА_2 складено заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі № 542, у якій ОСОБА_2 зазначив, що у період з 17.04.2025 по 30.04.2025, на підставі договору позички транспортного засобу AUDI державного номеру НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , керував зазначеним транспортним засобом. 21.04.2025 при керуванні транспортним засобом ним було вчинено два адміністративні правопорушення, а саме перевищено швидкість руху на автодорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 49-150 та у м. Кременчук по пр. Полтавський, 265.

23.06.2025 ОСОБА_2 направлено заяви до Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. У вказаних заявах ОСОБА_2 зазначено, що він надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за постановами серія 5АВ № 10105710 та серія 5АВ № 10099807. До заяв ОСОБА_2 надано копію посвідчення водія, квитанції про сплату штрафів.

Згідно з витягу з кабінету водія за постановою 5АВ № 10105710 та постановою 5АВ № 10099807 сплачено штрафи у сумі 1700 грн та 340 грн 24.06.2025.

Сплата штрафів за вказаними спірними постановами підтверджується квитанціями про сплату штрафів, а саме: відповідно до квитанцій № 918515 та № 918550 сплачено 1700 грн та 340 грн відповідно.

Отже, під час звернення до відповідача з заявою про визнання правопорушення та надання згоди га притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 було виконано вимоги визначені ст. 279-3 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції фактично звільнив позивача від відповідальності, колегія суддів зазначає, що штрафи встановлені спірними постановами сплачені в повному обсязі особою, яка фактично керувала автомобілем - ОСОБА_2 .

При цьому ч. 3 ст. 286 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

- залишити рішення субєкта вланих повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

- скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетент6ного органу (посадової особи);

- скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

-змінити захід стягнення в межах передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції мав вичерпне коло повноважень під час ухвалення рішення в даній справі.

Стосовно доводів апелянта про те, що надані ОСОБА_2 заяви не містили КЕП, колегія суддів зазначає, що доводи відповідача в цій частині не були предметом заперечень в суді першої інстанції та не ставились під сумнів під час дослідження доказів.

Колегія суддів вказує, що матеріали справи містять докази звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, в строки визначені Порядком до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідних штрафів, а тому у відповідача були всі підстави для виконання вимог ст. 279-3 КУпАП.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Колегія суддів також звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, який у складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

У відповідності до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 13.08.2025 по справі № 638/14044/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов

Повний текст постанови складений 23.10.2025 року