Справа № 640/4634/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №640/4634/19

адміністративне провадження №К/990/40211/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі № 640/4634/19 за позовом ОСОБА_1 до члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Весельської Тетяни Федорівни, Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тітова Юрія Георгійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Заріцької Анастасії Олексіївни, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Макарчука Михайла Андрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Мішина Миколи Івановича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Устименко Валентини Євгенівни, треті особи - Уповноважений з прав людини Верховної Ради України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України про визнання бездіяльності та дій протиправними, визнання відсутності повноважень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною з 05 грудня 2018 року бездіяльність Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова С. Ю. щодо неналежного здійснення повноважень з організації роботи та не належного здійснення загального керівництва Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 19 грудня 2018 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Весельської Т. Ф. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Весельської Т. Ф. з 19 грудня 2018 року та зобов`язати її утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 24 жовтня 2018 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова С.Ю. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Козьякова С. Ю. з 24 жовтня 2018 року та зобов`язати Козьякова С.Ю. утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати протиправною з 29 березня 2019 року бездіяльність Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова С. Ю. щодо неналежного здійснення повноважень з організації роботи та не належного здійснення загального керівництва Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 29 березня 2019 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Макарчука М. А. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Макарчука М. А. з 29 березня 2019 року та зобов`язати Макарчука М. А. утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 29 березня 2019 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Мішина М. І. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Мішина М. І. з 29 березня 2019 року та зобов`язати Мішина М.І. утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 29 березня 2019 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тітова Ю. Г. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Тітова Ю. Г. з 29 березня 2019 року та зобов`язати Тітова Ю. Г. утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 29 березня 2019 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Устименко В. Є. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Устименко В. Є. з 29 березня 2019 року та зобов`язати Устименко В. Є. утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати з 29 березня 2019 року протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Заріцької А. О. щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнати відсутність повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у Заріцької А. О. з 29 березня 2019 року та зобов`язати Заріцьку А. О. утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

За змістом частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дає змогу дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач посилається на підпункт «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що судом першої інстанції помилково віднесену дану справу до категорії справ незначної складності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відхиляє вказані доводи та зазначає таке.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження.

Із змісту положення частини другої статті 12 КАС України вбачається, що в порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи незначної складності, але й інші справи, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.

Отож, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Крім того, згідно із частиною другою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас тільки те, що ця справа не є справою незначної складності ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження, немає. За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже, у разі незазначення в касаційній скарзі підстав, на якій вона подається з визначенням передбаченої статтею 328 цього Кодексу підстави, така касаційна скарга залишається без руху.

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.

В касаційній скарзі зазначено, що за подання вказаної касаційної скарги позивачем сплачено судовий збір в сумі 25 818,24 грн. В додатках до касаційної скарги зазначена квитанція про сплату судового збору.

Однак, відповідно до акта Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2025 року № 640/4634/19/35147/25 виявлено недоліки цієї касаційної скарги, а саме відсутність квитанції про сплату судового збору.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За змістом положень частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання визначених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом шляхом зазначення інших (за наявності таких) обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та документа про сплату судового збору.

У випадку неусунення зазначених недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.

Керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі № 640/4634/19 за позовом ОСОБА_1 до члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Весельської Тетяни Федорівни, Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова Сергія Юрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Тітова Юрія Георгійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Заріцької Анастасії Олексіївни, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Макарчука Михайла Андрійовича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Мішина Миколи Івановича, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Устименко Валентини Євгенівни, треті особи - Уповноважений з прав людини Верховної Ради України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України про визнання бездіяльності та дій протиправними, визнання відсутності повноважень - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді М. В. Білак

В. Е. Мацедонська