Справа № 400/1659/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/1659/25
Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025р. про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні обчислення та перерахунку пенсії позивачу з 1.02.2023р. на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції 15.01.2025р. №9/3-144;

- зобов`язати відповідача здійснити обчислення та перерахунок пенсії позивачу з 1.02.2023р., без обмеження її максимальним розміром, виходячи з 90% грошового забезпечення, на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції 15.01.2025р. №9/3-144, з урахуванням підвищення пенсії, передбаченого постановами КМУ від 23.02.2024р. №185, від 25.02.2025р. №209, з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1.02.2023р. відповідно до довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №9/3-144 від 15.01.2025р..

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.02.2023р. на підставі довідки від 15.01.2025р. за №9/3-144, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України станом на 1.01.2023р., виходячи з 90% сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні позову в частині позовних вимог щодо врахування підвищення пенсії відповідно до Постанови КМУ №185 від 23.02.2024р., №209 від 25.02.2025р., відмовлено.

29.05.2025р. Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

У подальшому, 26.05.2025р. та 30.05.2025р. позивач звернувся до суду із заявами, поданими в порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025р. заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, по адміністративній справі №400/1659/25, залишено без задоволення.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити заяви про визнання протиправними дій відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області на виконання рішення суду по справі №400/1659/25.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи без задоволення заяву про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Миколаївській області на виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що зміна розміру пенсії позивача після виконання рішення суду по справі №400/1659/25, починаючи з 1.06.2025р. відбулося не внаслідок невиконання відповідачем рішення суду у адміністративній справі №400/1659/25, а внаслідок здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з набуття чинності нового законодавства ЗУ «Про Державний бюджет на 2025 рік» та Постанови КМУ №1 від 3.01.2025р..

Також суд вказав, що аналогічно це стосується й обчислення пенсії без врахування індексації базового ОСНП 2024 (1 500грн.) з 1.03.2024р. та індексації базового ОСНП 2025 (1500грн.) з 1.03.2025р., оскільки Постановами №185, №118, №168 прямо передбачено здійснення такого підвищення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, з огляду на наступні обставини.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013р., зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Приписами ст.14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно з ч.6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду у справі №400/1659/25.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.04.2025р. по справі №400/1695/25, відповідач зменшив розмір пенсії позивача, обчисленого на виконання рішення суду шляхом застосування іншого правового регулювання, ніж те, яке передбачено ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Також позивач вказав на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.04.2025р. по справі №400/1695/25 відповідач обчислює розмір пенсійної виплати позивача без врахування індексації базового ОСНП 2024 (1 500грн.) з 1.03.2024р. та індексації базового ОСНП 2025 (1 500грн.) з 1.03.2025р. через застосування обмеження максимальним розміром всупереч рішенню суду.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.04.2025р. по справі №400/1695/25 зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.02.2023р. на підставі довідки від 15.01.2025р. за №9/3-144, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України станом на 1.01.2023р., виходячи з 90% сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вбачається із протоколу перерахунку пенсії від 6.06.2025р. станом на 1.02.2023р. відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі 400/1695/25, внаслідок чого розмір пенсії склав 48 914,93грн. (а.с.81).

Згідно з розрахунку на доплату пенсії заборгованість по доплаті пенсії внаслідок вказаного перерахунку становить 237 888,35грн..

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вимоги позивача у спірній заяві щодо застосування до його пенсії понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою КМУ №1 та неврахування до суми пенсії індексації, передбаченої Постановами КМУ за №118, 168 та 185 не були предметом розгляду даної справи по суті.

При цьому, вказані позивачем підстави для звернення до суду із заявою, поданою в порядку ст.383 КАС України не можуть бути предметом оцінки суду в рамках виконання рішенні суду по справі №400/1659/25, оскільки виникли в рамках інших обставин, які мають інше правове регулювання.

Відтак, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що правовідносини, на які посилається позивач у спірній заяви, є новими та знаходяться поза межами судового спору, що розглядався судом у справі №400/1659/25.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області подати звіт про виконання рішення суду.

За правилами ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, питання щодо встановлення судового контролю відноситься до компетенції суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, а саме Миколаївського окружного адміністративного суду.

Отже, з приводу питання щодо встановлення судового контролю за виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025р. у справі №400/1659/25 позивачу необхідно звернутись із відповідною заявою до Миколаївського окружного адміністративного суду, а не вирішувати це питання оскаржуючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на виконання рішення суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається апелянт, свідчать про існування нового спору, який може бути вирішено судом в окремому судовому провадженні, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 ..

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,312,316,325 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025р. про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на виконання рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко