Справа № 522/12143/25-Е
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/12143/25-Е

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2025 року у справі №522/12143/25-Е за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

У С Т А Н О В И В:

01.06.2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 грн.

За наслідками розгляду зазначеної справи Приморським районним судом м. Одеси 23 червня 2025 року прийнято судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову серії ОДП №4124037 по справі про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 року, винесену інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Петулько А. Ю., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 600 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 гривні 48 копійок.

У задоволенні вимог щодо стягнення з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн. відмовлено.

Ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на протиправність оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн., суд попередньої інстанції вказав, що заявлений до відшкодування розмір правової допомоги є необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять Акту виконаних робіт, як то зазначено у Детальному описі робіт (наданих послуг) та у п.4.3 Договору №22/5 про надання правової допомоги від 22.05.2025 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у присудженні до стягнення витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката, позивачем (далі скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить апеляційний суд скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу (професійну) допомогу адвоката у розмірі 18 000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції передчасно ухвалив рішення в частині розподілу судових витрат та дійшов висновку про відмову у стягненні таких витрат з огляду на відсутність документального їх підтвердження. Так, під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач тричі зробив заяву про те, що докази остаточного розміру витрат, які сплатив або має сплатити позивач у зв`язку з розглядом справи, буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, як стверджував скаржник, суд не має права відмовляти у повному обсязі у компенсації витрат на професійну правову допомогу, якщо рішення винесено на користь особи. Проте, за наявності відповідного обґрунтованого клопотання іншої сторони, суд може вирішити питання щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу. Разом з цим, як доводив позивач, відповідного клопотання з боку відповідача матеріали справи не містять.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради спростовує доводи апеляційної скарги позивача, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частини першої та другої статті 16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. (частина третя статті 132 КАС України).

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приписами частини 1 статті 143 КАС України установлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У відповідності із частиною 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.07.2023 року у справі № 340/2823/21 дійшов наступних висновків:

«Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи.

Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України».

Разом з цим, в постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22, в ухвалах від 08.01.2024 року у справі №580/3758/19 та від 23.01.2024 у справі №380/12348/22 Верховний Суд дійшов висновку що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

При цьому, підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині. Зазначення ж у прохальній частині касаційної скарги узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами касаційного розгляду не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення.

Як установлено судом апеляційної інстанції, на виконання вимог положень ст.139 КАС України у позовній заяві позивач вказав, що очікує понести судові витрати в тому числі витрати на правничу (професійну) допомогу адвоката. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката складає 12 000 грн.

Зазначені судові витрати у випадку задоволення позову, за позицією позивача, повинні бути покладені на відповідача.

У зв`язку з продовженням надання правової допомоги під час розгляду справи, докази остаточного розміру витрат, які сплатив позивач або має сплатити, буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, після чого має намір подати до суду відповідну заяву про прийняття додаткового рішення по справі.

У свою чергу, під час прийняття судового рішення у даній справі, з огляду на відсутність на момент ухвалення судового рішення у суду доказів понесених позивачем судових витрат, судом попередньої інстанції відмовлено у задоволенні вимог про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, мотиви суду першої інстанції не можуть вважатися такими, що є підставою саме для відмови у відшкодуванні судових витрат на правову допомогу в цілому.

Так, приписи ч. 7 ст. 139 КАС України надають стороні можливість подати докази на підтвердження понесених судових витрат у два, не залежних один від одного способи, а саме:

- або до закінчення судових дебатів;

- або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, але лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За таких обставин, передбачені положеннями статті 143 КАС України підстави вирішення питання про розподіл судових витрат під час ухвалення рішення по суті позовних вимог були відсутні. Однак, суд першої інстанції вказані вище норми процесуального права при оцінці обставин щодо обґрунтованості витрат позивача не врахував.

З огляду на наведені вище висновки апеляційного суду, судова колегія дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

У свою чергу, з огляду на матеріали справи апеляційним судом з`ясовано, що на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано до суду:

- Витяг із Договору №22/5 про надання правової допомоги від 22.05.2025 року, укладений між адвокатом Салмановою Ф.А. та ОСОБА_1 ; (а.с.11 зворотній бік -12)

- Детальний опис робіт (наданих послуг) від 30.05.2025 року, у зв`язку із підготовкою позовної заяви про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року; (а.с.13)

Відповідно до п.4.1. Договору №22/5 про надання правової допомоги вартість послуг адвоката за надану правову допомогу клієнту визначається у фіксованому розмірі 12000 грн. за підготовку та подання до суду позовної заяви про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року.

Вартість послуг адвоката за надану правову допомогу клієнту з підготовки інших документів під час розгляду справи (після відкриття провадження у справі) визначається виходячи з кількості часу, витраченого адвокатом на надання такої правової допомоги клієнту та погодинної ставки у розмірі 4000,00 грн./год (а.с.12).

Згідно до Детального опису робіт (наданих послуг) від 30.05.2025 року, у зв`язку із підготовкою позовної заяви про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року, відповідно до Договору №22/5 від 22.05.2024 року, укладеного між адвокатом Салмановою Фатімою Акберівною, і Лях І.Д., адвокатом виконані наступні роботи (надані послуги) під час підготовки, складання позову:

- надання правової інформації, консультація клієнта і роз`яснення з правових питань судової практики, що стосуються вирішення подібних спірних правовідносин щодо визнання протиправними та скасування постанов про адміністративні правопорушення в сфері правил паркування;

- перевірка обґрунтованості правової позиції, складення позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року.

Згідно із п.4.1. Договору вартість вище вказаних послуг адвоката встановлена у фіксованому розмірі 12000 грн.

Слід зазначити, що представником позивача подано до апеляційного суду документи в підтвердження понесених витрат та розрахунок таких витрат (остаточних).

Під час вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, судом апеляційної інстанції досліджено надані позивачем докази, зокрема:

- Підсумковий розрахунок з детальним описом робіт (послуг) щодо витрат на правову допомогу за Договором №22/5 від 22.05.2025 року;

- Підсумковий Акт приймання-передачу наданої правової допомоги за Договором №22/5 від 22.05.2025 року.

Як слідує зі змісту вказаних вище документів, адвокатом виконані наступні роботи (надані послуги):

- надання правової інформації, консультація клієнта і роз`яснення з правових питань судової практики, що стосуються вирішення подібних спірних правовідносин щодо визнання протиправними та скасування постанов про адміністративні правопорушення в сфері правил паркування;

- перевірка обґрунтованості правової позиції, складення позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року;

- перевірка обґрунтованості правової позиції, складення відповіді на відзив Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року 1,5 год.=6000 грн.

Відтак, загальна вартість наданої правової допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 12000 грн. + 6000 грн.= 18000 грн.

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд в постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До того ж, як наголошено в постанові Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі № 340/9016/21, встановлення судом неспівмірності заявленого стороною розміру витрат на оплату послуг адвоката згідно до приписів частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою лише для зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу, проте не є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відтак, вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, мають бути враховані заперечення щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Як з`ясовано апеляційним судом, у відзиві на позовну заяву представником Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу, відтак, доводи скаржника про відсутність з боку відповідача відповідного клопотання є безпідставними.

Судова колегія враховує, що предметом спору у справі №522/12143/25-Е є постанова Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про адміністративне правопорушення серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року.

Згідно до змісту постанови серії ОДП №4124037 від 22.05.2025 року слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 грн.

Як правильно зазначено представником Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради у своєму клопотанню про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що розмір заявлених представником позивача витрат не обґрунтований пропорційно до предмета спору.

Апеляційний суд зазначає, що надані представником позивача докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши матеріали справи та клопотання щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи предмет та ціну позову, зміст і характер наданих послуг, з огляду на незначну складність спору та невеликий обсяг доказів, судова колегія дійшла висновку, що співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді першої інстанції є розмір 2000 грн.

На переконання колегії суддів саме такий розмір є співмірним відповідно до критеріїв, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми процесуального права, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення вимог щодо стягнення на його користь витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст. 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2025 року у справі №522/12143/25-Е скасувати в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу (професійну) допомогу адвоката.

Прийняти в цій частині у справі №522/12143/25-Е нове судове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (професійну) допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Н.В. Вербицька О.І. Шляхтицький