Справа № 420/39598/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24 жовтня 2025 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 22.04.2022 року по 19.05.2023 року грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 року, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 22.04.2022 року по 19.05.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 року, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням суду від 10.02.2025 року позовні вимоги було задоволено повністю.

26.09.2025 року (вх. №100900/25) позивач надав до суду заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 10.02.2025 року по справі №420/39598/24 шляхом: стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суми невиплаченого грошового забезпечення з 22.04.2022 року по 19.05.2023 року у розмірі 94137,90 грн.».

Надаючи оцінку доводам заявника про наявність підстав для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч.2 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому, зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, для зміни способу і порядку виконання судового рішення, підставами є обставини, які роблять виконання неможливим.

Як встановлено судом, рішенням суду від 10.02.2025 року по цій справі позовні вимоги задоволено повністю. Рішення суду набрало законної сили 22.04.2025 року. 06.05.2025 року позивачу було видано виконавчий лист.

12.05.2025 року представником позивача було подано запит до військової частини НОМЕР_1 щодо повідомлення про стан виконання рішення у справі №420/39598/24.

03.06.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь, з якої вбачається, що рішення прийнято до відома, фінансування замовлено, після надходження фінансування, кошти будуть перераховані.

Представником позивача було подано запит до військової частини НОМЕР_1 щодо надання довідки про перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №420/39598/24.

21.08.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 було направлено позивачу розрахунок доплати грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №420/39598/24, з якого вбачається, доплата за 2022-2023 роки, згідно з рішенням суду (з 22.04.2022 року по 19.05.2023 року) становить 94137,90 грн., однак донарахована пенсія стягувачу в сумі 94137,90 грн. буде виплачена після надходження фінансування.

Саме посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом винесення рішення про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь стягувача суми невиплаченого грошового забезпечення з 22.04.2022 року по 19.05.2023 року у розмірі 94137,90 грн.

Однак, суд аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

З огляду на наведене, суд зауважує, що обраний заявником спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь стягувача невиплаченого грошового забезпечення у сумі 94137,90 грн. - не узгоджується зі змістом статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України та потягне за собою фактично зміну судового рішення по суті, що є неприпустимим, оскільки рішення у справі набрало законної сили, та матиме наслідком зміну обраного судом способу відновлення порушеного права позивача.

Окрім того, у поданій заяві не наведено обставин, які б істотно ускладнювали виконання судового рішення або робили його неможливим, що не узгоджується із приписами абзацу 1 частини 3 статті 378 КАС України, згідно з якими підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, враховуючи, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а заявник не надав належних та допустимих доказів існування обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №420/39598/24 належить відмовити.

Керуючись ст.ст.248, 256, 294, 295, 378 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року по справі №420/39598/24 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293,295 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко