Справа № 320/39135/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Київ № 320/39135/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марича Є.В., у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність старшої державної виконавиці Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Красноштан Інни Леонідівни, щодо закінчення виконавчого провадження № 62057246 від 13.05.2020 року.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Нідченка Дмитра Євгеновича, щодо здійснення контролю за діями державної виконавиці Красноштан Інни Леонідівни, під час виконання рішення суду, та не зобов`язання державної виконавиці Красноштан Інни Леонідівни, закінчити виконавче провадження № 62057246, від 13.05.2020 року.

Зобов`язати старшу державну виконавицю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан Інну Леонідівну та начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нідченка Дмитра Євгеновича, закінчити виконавче провадження № 62057246, від 13.05.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження № 62057246 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 496,24 грн на підставі постанови Шевченківського відділу ДВС у м. Києві від 13.05.2022 № 62057246 про стягнення виконавчого збору. Позивачем самостійно сплачено суму заборгованості у розмірі 496, 24 та направлено докази сплати державному виконавцю. Проте, відповідач протиправно вчиняє бездіяльність щодо незакінчення виконавчого провадження № 62057246.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у порядку ст. 287 КАС України.

Відповідач 25.06.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 62057246 про стягнення з ПП «Бонка» боргу в розмірі 496,24 грн.

Державним виконавцем 13.05.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, та про стягнення виконавчого збору в розмірі 49,62 грн. У зв`язку із неможливістю самостійного стягнення коштів виконавцем, останнім 05.02.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Разом з тим, оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу, дії щодо закінчення виконавчого провадження вчинити неможливо. Натомість, державним виконавцем роз`яснено позивачу підстави щодо винесення постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. Оскільки зазначена заява на адресу відповідача не надходила, виключити із реєстру боржників позивача не вбачається за можливе.

Позивачем 30.06.2025 подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що позивачем подавалась заява до відповідача про виключення останнього із Єдиного реєстру боржників, проте вказані дії вчинено не було.

У судовому засіданні 17.09.2025 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

13.05.2020 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62057246 про стягнення з Приватного підприємства «БОНКА» (далі - стягувач) заборгованості у розмірі 496,24 грн згідно з вимогою №Ю, виданою 02.01.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Одночасно з постановою про відкриття вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 13.05.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 195,30 грн та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 49,62 грн.

У зв`язку із неможливістю державним виконавцем розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, та керуючись пунктом 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державним виконавцем 05.02.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

16.05.2023 на адресу Відділу надійшла заява Ліквідатора ПП «Бонка» Ускова Сергія Григоровича про закінчення виконавчого провадження, у додатках до якої містилась квитанція від 15.03.2023 про сплату на користь стягувача суми боргу в розмірі 496,24 грн.

На зазначену заяву Відділом надано відповідь № 24756/27.10-23 від 18.05.2023, якою повідомлено підстави для винесення постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

30.05.2023 на адресу Відділу надійшли копії платіжних інструкцій про сплату виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

22.06.2023 на адресу Відділу надійшла заява Ліквідатора ПП «Бонка» Ускова Сергія Григоровича про закінчення виконавчого провадження № 62057246 на підставі пункту 9 статті 39 Закону.

Однак, станом на час звернення позивача до суду та на час розгляду цієї справи відповідачем заяву позивача не розглянуто та виконавче провадження № 62057246 не закінчено.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі-Закон №1404, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

- виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1);

- постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (п.5).

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно п. 2 частини 1 статті 37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частинами 3, 4, 5 статті 37 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частинами другою-третьою статті 39 Закону №1404 визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно з частинами першою-другою статті 40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як зазначено вище, державним виконавцем 05.02.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка є самостійною дією, яка вчиняється виконавцем у разі неможливості звернення стягнення на майно (кошти) боржника, про що виноситься відповідна постанова, та є завершальним етапом виконавчого провадження.

Сторонами не заперечується факт винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, виходячи з наданої відповідачем відповіді щодо відсутності на виконанні виконавчого провадження стосовно боржника Ліквідатора ПП «Бонка» Ускова Сергія Григоровича, у суду є підстави вважати, що усі виконавчі провадження відносно ньог фактично завершені, оскільки відповідно до пункту 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо: після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ/копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, заявнику неодноразово було роз`яснено, що у випадку сплати заборгованості за виконавчим документом, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та направлення на адресу Відділу заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників з додатками, буде вирішено питання про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, суд дійшов висновку, про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження.

Отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відповіді та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.