Справа № 200/2907/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року справа №200/2907/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 р. у справі № 200/2907/25 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.03.2025 року №45 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити з 22.04.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.03.2025 року №45 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22 квітня 2022 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що пільговий стаж роботи зараховано за пільговою довідкою від 02.02.2022 № 24 та даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період роботи з 04.04.2001 по 31.12.2021.

За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний стаж склав: по трудовому стажу 31 рік 3 місяці 0 днів по страховому 30 роки 7 місяців 26 днів, з них пільговий стаж роботи становить роботи підземні професії за постановою №202 (25р.) - 24 роки 9 місяців 2дні; роботи підземні, провідні професії (20) - 13 років 2 місяці 3дні (згідно ОК-5 по 31.12.2021).

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

22 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії.

29 квітня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянута заява від 22.04.2022 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №45. Визначено загальний стаж 30 років 7 місяців 26 днів, з них пільговий стаж 9 місяців 24 дні.

Рішення про відмову в призначенні пенсії було предметом розгляду адміністративної справи №320/5004/22.

Так, 14 червня 2024 року Київським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №320/5004/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.04.2022 №45 щодо відмови в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.04.2022, за результатом розгляду якої прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

28 серпня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянута заява від 22.04.2022, з урахуванням рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 по справі №320/5004/22 та прийнято рішення №45 про відмову у призначенні пенсії. Визначено, що загальний стаж склав 30 років 7 місяців 26 днів, з них пільговий 19 років 1 місяці 17 днів. В призначені пенсії відмовлено за відсутності пільгового стажу на час звернення.

05 вересня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вдруге) розглянута заява від 22.04.2022, з урахуванням рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 по справі №320/5004/22, та прийнято рішення №45 про відмову у призначенні пенсії. Визначено, що загальний стаж склав: по трудовому стажу - 31 рік 3 місяці 0 днів, по страховому 30 років 7 місяців 26 днів, з них пільговий стаж роботи підземні професії за постановою №202 (25 років) 24 роки 2 місяці 3 дні. В призначені пенсії відмовлено за відсутності пільгового стажу на час звернення.

Рішення про відмову в призначенні пенсії було предметом розгляду адміністративної справи № 200/6624/24.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.09.2024 №45.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по цій справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

25.03.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (втретє) розглянута заява від 22.04.2022, з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року по справі № 200/6624/24, та прийнято рішення №45 про відмову у призначенні пенсії. Визначено, що загальний стаж склав: по трудовому стажу - 31 рік 3 місяці 0 днів, по страховому 30 років 7 місяців 26 днів, з них пільговий стаж роботи підземні професії за постановою №202 (25 років) 24 роки 9 місяців 2 дні; роботи підземні, провідні професії (20) - 13 років 2 місяці 3дні (згідно ОК5 по 31.12.2021). В призначені пенсії відмовлено за відсутності пільгового стажу на час звернення.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що пільговий стаж роботи становить роботи підземні професії за постановою №202 (25р.) - 24 роки 9 місяців 2 дні; роботи підземні, провідні професії (20) - 13 років 2 місяці 3 дні, суд зазначає наступне.

Як встановлено судами, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року по справі № 200/6624/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.09.2024 №45. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по цій справі.

При цьому, у даному рішенні суд дійшов наступних висновків.

З розрахунку стажу вбачається, що до страхового та пільгового стажу «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р, п.а-в» (5 років 11 міс 15 днів) враховані періоди роботи:

21.02.1994 15.12.1994 (0 р. 9 міс. 25 дн.),

01.08.2003 21.12.2006 (3 р. 4 міс. 21 дн.),

01.01.2007 29.09.2008 (1 р. 8 міс. 29дн.),

до страхового та пільгового стажу «Ст.14, п/п, підземні, сп.1, р.1 п-р.1, п.а-в» (13 років 2 міс 3 дні) враховані періоди роботи:

30.09.2008 30.12.2008 (0 р. 3 міс. 1 день),

01.01.2009 16.07.2016 (7 р. 6 міс.16 дн.),

01.08.2016 25.04.2020 (3 р. 8 міс. 25 дн.),

01.05.2020 21.07.2020 (0 р. 2 міс. 21 день),

01.08.2020 31.12.2021 (1 р. 5 міс. 0 дн.),

до страхового та пільгового стажу «Список №1» (2 роки 3 міс 28 дн.) враховані періоди роботи:

04.04.2001 31.07.2003,

до страхового враховані періоди роботи:

22.12.2006 31.12.2006 (0 р. 0 міс. 10 дн.), 31.12.2008 (0 р. 0 міс. 1 день), 17.07.2016 31.07.2016 (0 р. 0 міс. 15 дн.), 26.04.2020 30.04.2020 (0 р. 0 міс. 5 дн.), 22.07.2020 31.07.2020 (0 р. 0 міс. 10 дн.).

Аналіз права на призначення пенсії місить наступні відомості:

1) пільговий стаж «Список №1», що розрахований у кількості 21 рік 5 міс. 16 днів входять:

Список №1 2 рік 3 міс 28 дн.,

Роботи підземні, провідні професії (20) 13 років 2 міс 3 дні,

Роботи підземні, професії за пост.№202 (25) 5 років 11 міс. 15 днів;

2) пільговий стаж «Роботи підземні, професії за пост.№202 (20)» 5 років 11 міс. 15 днів;

3) пільговий стаж «Роботи підземні, професії за пост.№202 (25)», що розрахований у кількості 24 роки 2 місяці 3 днів входять:

Список №1 1 рік 8 міс 29 дн.;

Роботи підземні, провідні професії (20) 16 років 5 міс 19 дні,

Роботи підземні, професії за пост.№202 (25) 5 років 11 міс. 15 днів.

Отже, з розрахунку стажу (форма РС-право) та з «аналізу права на призначення пенсії» вбачається, що період роботи в ДВАТ Шахта Південнодонбаська 04.04.2001 31.07.2003 включено до пільгового стажу Список №1 у кількісному еквіваленті 2 роки 3 міс 28 дн., при цьому, при обрахунку права на пенсію до пільгового стажу «Роботи підземні, професії за пост.№202 (25), що розрахований у кількості 24 роки 2 місяці 3 дні, вказаний період зараховано у кількісному еквіваленті 1 рік 8 місяців 29 днів, тобто проведено взаємне зарахування виходячи із співвідношення 9 місяців стажу за 1 рік такої роботи.

Суд у цій справі дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло необґрунтовано, оскільки у повідомленні про відмову в призначенні пенсії не обґрунтовано мотиви незарахування до пільгового стажу періодів роботи «електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті» (04.04.2001 31.07.2003, 22.12.2006 31.12.2006), що дає право на пенсію незалежно від віку за умови зайнятості на таких роботах 25 років («Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р, п.а-в»), а також мотиви незарахування до пільгового стажу періодів роботи «гірничим очисного забою з повним робочим днем в шахті» (31.12.2008, 17.07.2016 31.07.2016, 26.04.2020 30.04.2020, 22.07.2020 31.07.2020), що дає право на пенсію незалежно від віку за умови зайнятості на таких роботах 20 років («Ст.14, п/п, підземні, сп.1, р.1 п-р.1, п.а-в»).

Отже, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії та визначаючи у рішенні пільговий стаж «роботи підземні професії за постановою №202 (25 років)» на рівні 24 роки 2 місяці 3 дні без повідомлення мотивів відмови щодо не зарахування періодів роботи: 04.04.2001 31.07.2003, 22.12.2006 31.12.2006 «електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті» до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку за умови зайнятості на таких роботах 25 років («Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р, п.а-в»), та періодів роботи: 31.12.2008, 17.07.2016 31.07.2016, 26.04.2020 30.04.2020, 22.07.2020 31.07.2020 «гірничим очисного забою з повним робочим днем в шахті» до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку за умови зайнятості на таких роботах 20 років («Ст.14, п/п, підземні, сп.1, р.1 п-р.1, п.а-в») Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяв необґрунтовано. При цьому суд не обчислює дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, матеріали справи містять відомості про наявність у позивача права на призначення пенсії незалежно від віку з ознаками виконання робіт за професіями, визначеними як в ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, так і в ч.3 ст. 114 Закону № 1058-IV, що підтверджено як відомостями трудової книжки, так і уточнюючими довідками.

На провідній професії, з урахуванням висновків суду у справі №200/6624/24, позивач працював загалом 16 років 6 місяців 10 днів.

Враховуючи наведене вище позивач не має достатнього стажу за провідними професіями 20 років.

Отже, для наявності у позивача права на призначення пенсії незалежно від віку необхідна наявність у нього стажу роботи 25 років за Списком №1 згідно постанови КМУ № 202.

За професіями, що передбачені постановою №202, з урахуванням висновків суду у справі №200/6624/24, позивач працював загалом 8 років 3 місяці 13 днів.

Разом з цим, період роботи в ДВАТ Шахта Південнодонбаська 04.04.2001 31.07.2003 включено до пільгового стажу Список №1 у кількісному еквіваленті 2 роки 3 міс 28 дн., при цьому, при обрахунку права на пенсію до пільгового стажу «Роботи підземні, професії за пост.№202 (25), що розрахований у кількості 24 роки 2 місяці 3 дні, вказаний період зараховано у кількісному еквіваленті - 1 рік 8 місяців 29 днів, тобто проведено взаємне зарахування виходячи із співвідношення 9 місяців стажу за 1 рік такої роботи.

Крім того, відповідачем приймаючи рішення від 25.03.2025 року №45 про відмову у призначенні пенсії, при визначенні кількості пільгового стажу, не було враховано висновки рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 року по справі №320/5004/22, що Роз`яснення №8 підлягає врахуванню відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 114 Закону №1058.

Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає наступне.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право глави держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуду рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На думку суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону державний орган може приймати різні рішення.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності не безпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

За унормуванням п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення від 25.03.2025 року № 45 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , відповідач діяв не на підставі та не у межах чинного законодавства України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22 квітня 2022 року

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 р. у справі № 200/2907/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 р. у справі №200/2907/25 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 23 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко