Справа № 140/4921/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4921/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» до Координаційно-моніторингової митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (далі - ТОВ «777 Трейдінг Груп», позивач) звернулося з позовом до Координаційно-моніторингової митниці (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA126000/2024/000012/2 від 05.12.2024.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2024 між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy Equipment Supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №171lNL, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність позивача товар автобуси VDL Ambassador SB 200. Доповненням №1 від 21.11.2024 до контракту 1711NL від 17.11.2024 внесено зміни, відповідно до яких продавець зобов`язався поставити і передати у власність ТОВ «777 Трейдінг Груп» автобус VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 , а покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених у цьому контракті. Ціна контракту встановлюється в Євро. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна сума контракту становить 44 400,00 Євро. Ціна транспортного засобу становить 3950,00 Євро.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №51 від 04.12.2024 здійснено оплату товару.

Відповідно до інвойса №10241014 від 27.11.2024 Womy Equipment Supply B.V. (Нідерланди) поставлено автобус VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 .

З метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту 04.12.2024 декларантом ТОВ «777 Трейдінг Груп» в порядку електронного декларування подано до митного органу митну декларацію №24UA62U2 з описом товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF, модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200, (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H017589, включаючи водія, загальна кількість сидячих 40 місць, загальна кількість стоячих 43 місця, для людей з обмеженими можливостями 1 місце, призначення - для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб., номер двигуна невизначений, потужність 160kw, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008 Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL».

На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант разом з декларацією надав митному органу пакет документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.

Однак, незважаючи на надання ТОВ «777 Трейдінг Груп» повного пакету документів, який виключає будь-які сумніви щодо митної вартості товару, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Координаційно-моніторинговою митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та 04.12.2024 декларанту надійшло повідомлення від митного органу про необхідність надання додаткових документів.

Позивач вказує, що повідомлення митниці не відповідає положенням статей 53, 54 МК України, зокрема митним органом не вказано, які складові митної вартості необхідно підтвердити шляхом надання витребуваних документів, не визначені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, не обґрунтовано сумнівів щодо можливості обчислити числові значення митної вартості на підставі поданих документів.

Координаційно-моніторинговою митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 05.12.2024 №UA126000/2024/000012/2 у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 9500 Євро (МД від 14.11.2023 №UA205030/2023/021284).

Позивач вважає, що зауваження, які були вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів та направлених на вимогу митного органу додаткових документів.

На думку позивача, митним органом при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами визначеними у спи 58 МК України.

Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За таких умов позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості від 05.12.2024 №UA126000/2024/000012/2 необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам МК України і підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.77).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.87-95) позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що 04.12.2024 для митного оформлення товару декларантом в інтересах ТОВ «777 Трейдінг Груп» подано електронну МД №24UA62U2 на товар: «Автобус міський, що був у використанні».

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.

Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності:

- продавець товару згідно контракту від 17.11.2024 №1711NL фірма Womy Equipment Supply B.V., зареєстрована в Нідерландах, поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів. При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.11.2024 № НОМЕР_2 видане в Австрії;

- для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 03.12.2024 б/н, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат;

- пунктом 5 Контракту передбачено передоплату за товар. Для підтвердження здійснення передоплати за оцінюваний товар декларантом надано копію платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.12.2024 №51, яка не відповідає умові Контракту щодо здійснення передоплати за товар, оскільки товар оформлено на експорт 26.11.2024 (згідно копії митної декларації країни відправлення MRN 24NLD45EDS362AXDA2), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 виписане на ТОВ «777 Трейдінг Груп» 25.11.2024, тоді як оплата була проведена лише 04.12.2024 (згідно наданої копії платіжної інструкції №51).

Крім того, враховуючи норми Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №2, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.12.2024 №51 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216, та не відповідає умові передоплати за товар, визначеній пункті 5 Контракту.

У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що зазначено в заявах від 04.12.2024 б/н та від 05.12.2024 б/н.

Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Разом з тим, ТОВ «777 Трейдінг Груп» надано додатково документи: копія договору про надання послуг від 27.11.2024 №27-3/11 і копія акту прийому-передачі від 02.12.2024 (д по договору про надання послуг №27-3/11 від 27.11.2024 між ТОВ «777 Трейдінг Груп» та ОСОБА_1 .

Проте, зазначені документи суперечать відомостям, поданим до митного оформлення, а саме: до ЕМД від 04.12.2024 №24UA62U2 подано калькуляцію витрат по доставці товару від 03.12.2024, згідно з наявною в АСМО «Інспектор» інформацією, перевізником товару зазначено ТОВ «777 Трейдінг Груп», хоча виконавцем послуги з транспортування товару згідно з актом є ОСОБА_1 .

Також зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.11.2024 № НОМЕР_2 видане в Австрії і виписане Allianz Dani-Kla Gnbh Vosendorf. В свою чергу, згідно інформації з мережі Інтернет, вищевказана фірма страхове бюро в Австрії.

В калькуляції витрат по доставці товару від 03.12.2024 вказано, що страхування за рахунок ТОВ «777 Трейдінг Груп» не здійснювалось. Проте, умова поставки EXW, вказана в ЕМД від 04.12.2024 №24UA62U2, передбачає, що замовник бере на себе всі витрати, ризики на транспортування товару від точки зберігання до місця призначення. Отже, існує ризик надання неправдивої інформації.

Надана платіжна інструкція в іноземній валюті від 04.12.2024 №51 не відповідає умові здійснення передоплати за товар, оскільки товар оформлено на експорт 26.11.2024 (згідно копії митної декларації країни відправлення №24NLD45EDS362AXDA2), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 виписане на ТОВ «777 Трейдінг Груп» 25.11.2024, тоді як оплата була проведена лише 04.12.2024 (згідно наданої платіжної інструкції №51).

Проаналізувавши контракт, встановлена відсутність пункту про відповідальність Покупця у разі не виконання умов щодо оплати. Зазначає, що передоплата це попередня повна чи часткова оплата за товар чи послуги, здійснена до отримання цих товарів чи послуг.

Таким чином, надані додаткові документи не спростовують висновків митниці щодо виявлених розбіжностей. Враховуючи викладене, у митниці наявні обґрунтовані сумніви щодо місця і способу транспортування оцінюваного транспортного засобу. Документів, які б спростовували чи пояснювали наявні розбіжності, декларантом не надано.

Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено,- пасажирського автобуса ідентичної марки - «VDL BERKHOF» та моделі «AMBASSADOR 200», з ідентичною країною походження (EU), ідентичного календарного та модельного року виготовлення - 2008, з подібними технічними характеристиками (6693см3, 160квт, 40 сидячих та 43 стоячих місця), який ввезено на митну територію України на ідентичних умовах поставки EXW Zevenbergen, NL від ідентичного продавця «Womy Equipment Supply B.V.., та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить: 9500 євро за шт (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, що є аналогічними доводам позовної заяви (а.с.126-131).

В запереченні на відповідь на відзив відповідав підтримав доводи відзиву. Додатково зазначив, що оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.11.2024 № НОМЕР_2 видане в Австрії і виписане Allianz Dani-Kla Gnbh Vosendorf, то автобус переміщувався саме з Австрії, а не з Нідерландів (а.с.136-137).

В додаткових поясненнях на заперечення (а.с.142-143) позивач вказує, що зауваження щодо того, що автобус переміщувався саме з Австрії, а не з Нідерландів, митницею не зазначалося ні в повідомленні про витребування, ні в рішенні про коригування митної вартості, а також не зазначалося у відзиві на позовну заяву. Наголошує, що митним органом визнано умови поставки EXW Zevenbergen.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

17.11.2024 між позивачем ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та компанією Womy Equipment Supply B.V. (Нідерланди, продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №1711NL (а.с.17-21), за умовами якого продавець зобов`язався поставити товар - автобуси VDL Ambassador SB 200, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у цьому контракті.

Доповненням №1 від 21.11.2024 до контракту №1711NL від 17.11.2024 (а.с.22-24) внесено зміни до пунктів 1, 2, 12 контракту, за якими продавець зобов`язався поставити товар, зокрема, автобус VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 . Ціна контракту встановлюється в євро. Загальна сума контракту становить 44400,00 євро, в тому числі ціна транспортного засобу з vin- НОМЕР_1 становить 3950,00 євро.

Відповідно до інвойсу (фактури) від 27.11.2024 №10241014 продавець поставив позивачу товар автобус - VDL Ambassador SB 200 vin - XMGDE02FS0H017589, контракт №1711pNL від 17.11.2024, вартістю 3950,00 EUR (а.с.25, переклад а.с.26).

З метою митного оформлення імпортованого товару 04.12.2024 декларант ТОВ «777 Трейдінг Груп» подав до Координаційно-моніторингової митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №24UA62U2 (а.с.40-41, 96) на товар: ««Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF, модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200, (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H017589, включаючи водія, загальна кількість сидячих 40 місць, загальна кількість стоячих 43 місця, для людей з обмеженими можливостями 1 місце, призначення - для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб., номер двигуна невизначений, потужність 160kw, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008 Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL» (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 3950,00 EUR.

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №711pNL від 17.11.2024, доповнення до контракту №1 від 21.11.2024, інвойс від 27.11.2024 №10241014, платіжну інструкцію №51 від 04.12.2024, калькуляцію транспортних витрат від 03.12.2024, експортну митну декларацію країни відправлення від 26.11.2024 №MRN24NLD45EDS362AXDA2, висновок експерта від 04.12.2024 №1881, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.11.2024 №, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01331297 від 26.11.2024, довідку №041224018 від 04.12.2024, лист декларанта від 04.12.2024 (а.с.17-27, 34, 37, 53-59, 61, 72, 97-104).

04.12.2024 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.60).

05.12.2024 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA205050/2024/000012/2 (а.с.47-48, 112) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.12.2024 №UA205050/2024/001211 (а.с.59-50), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:

- продавець товару згідно контракту від 17.11.2024 №1711NL фірма Womy Equipment Supply B.V., зареєстрована в Нідерландах, поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів, та товар оформлено на експорт в Нідерландах 26.11.2024 (згідно наданої митної декларації країни відправлення №MRN24NLD45EDS362AXDA2). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.11.2024 № НОМЕР_2 видане в Австрії.

- пунктом 5 Контракту передбачено передоплату за товар. Для підтвердження здійснення передоплати за оцінюваний товар декларантом надано копію платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.12.2024 №51, яка не відповідає умові Контракту щодо здійснення передоплати за товар, оскільки товар оформлено на експорт 26.11.2024 (згідно копії митної декларації країни відправлення MRN 24NLD45EDS362AXDA2), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 виписане на ТОВ «777 Трейдінг Груп» 25.11.2024, тоді як оплата була проведена лише 04.12.2024 (згідно наданої копії платіжної інструкції №51). Надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.12.2024 №51 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216, та не відповідає умові передоплати за товар, визначеній пункті 5 Контракту.

- для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 03.12.2024 б/н, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат.

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно із статтями 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.

Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 04.12.2024 року б/н.

Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта,- митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено, - пасажирського автобуса ідентичної марки - ««VDL BERKHOF» та моделі «AMBASSADOR 200», з ідентичною країною походження (EU), ідентичного календарного та модельного року виготовлення - 2008, з подібними технічними характеристиками (6693см3, 160квт, 40 сидячих та 43 стоячих місця), який ввезено на митну територію України на ідентичних умовах поставки EXW Zevenbergen, NL від ідентичного продавця «WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V.», та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить: 9500 євро за шт (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації від 31.12.2024 №24UA34U1 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.42).

06.02.2025 на підставі пункту 8 статті 55 МК України позивач звернувся до відповідача із листами, в яких просив прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 5 МК України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с.62-65), та додатково надав наступні документи; копію договору про надання послуг від 27.11.2024 №27-3/11та акту прийому-передачі від 02.12.2024 №27-3/11, копії платіжних документів в іноземній валюті №46 від 22.11.2024, №50 від 02.12.2024, копію листа АТ «ПУМБ» від 27.10.2023 LSK-07/8/155, копію заяви про купівлю іноземної валюти №43 від 04.12.2024, завірені печаткою та підписом банку і покупця платіжну інструкцію в іноземній валюті від 02.12.2024 №51 (а.с.28-37, 108-111 зворот).

За результатами розгляду вказаної заяви Координаційно-моніторингова митниця листом від 18.02.2025 №7.9-2/27-2/13/544 повідомила, що рішення про коригування митної вартості від 05.12.2024 №UA205050/2024/000012/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог законодавства та не підлягає скасуванню (а.с.66-70).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу (автобуса) за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №711pNL від 17.11.2024, доповнення до контракту №1 від 21.11.2024, інвойс від 27.11.2024 №10241014, платіжну інструкцію №51 від 04.12.2024, калькуляцію транспортних витрат від 03.12.2024, експортну митну декларацію країни відправлення від 26.11.2024 №MRN24NLD45EDS362AXDA2, висновок експерта від 04.12.2024 №1881, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.11.2024 №, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01331297 від 26.11.2024, довідку №041224018 від 04.12.2024, лист декларанта від 04.12.2024 (а.с.17-27, 34, 37, 53-59, 61, 72, 97-104).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом від 17.11.2024 №1711NL, укладеним між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та компанією Womy Equipment Supply B.V. (Нідерланди) визначено предмет, ціну контракту, умови поставки, оплати, здачі і приймання товару (а.с.17-21)). При цьому Доповненням №1 від 21.11.2024 до контракту №1711NL від 17.11.2024 (а.с.22-24) також визначено ціну товару - автобус VDL Ambassador SB 200 vin - XMGDE02FS0H017589 3950 Євро.

Відповідно до інвойсу (фактури) від 27.11.2024 №10241014 продавець поставив позивачу товар автобус - VDL Ambassador SB 200 vin - XMGDE02FS0H017589, контракт №1711pNL від 17.11.2024, вартістю 3950,00 EUR (а.с.25, переклад а.с.26).

Ціна товару в інвойсі (фактурі) від 27.11.2024 №10241014 (3950,00 Євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA62U2 від 04.12.2024 (графа 22) (а.с.40-41, 96).

Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.

Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що продавець товару згідно контракту від 17.11.2024 №1711NL фірма Womy Equipment Supply B.V., зареєстрована в Нідерландах, поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів, та товар оформлено на експорт в Нідерландах 26.11.2024 (згідно наданої митної декларації країни відправлення №MRN24NLD45EDS362AXDA2). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.11.2024 № НОМЕР_2 видане в Австрії.

Щодо вказаного твердження відповідача суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

З поданих декларантом документів (контракту від 17.11.2024 №1711NL) зрозуміло, що продавцем є компанія Womy Equipment Supply B.V. (Нідерланди). Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять, а в пункті 1 контракту від 17.11.2024 №1711NL (з урахуванням доповнення №1 від 21.11.2024 до вказаного контракту) продавець гарантував належність йому на праві власності товару, який є предметом продажу, та що товар не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження.

Директивою Ради Європейського Союзу від 29.04.1999 №1999/37/ЄС Про реєстраційні документи на транспортні засоби визначено обсяг інформації, що міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, які видають держави - члени Європейського Союзу. При цьому наявність в особи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу використовується як доказ права розпорядженням транспортним засобом.

У листі від 24.04.2025 на запит позивача фірма Womy Equipment Supply B.V. пояснила, що на момент продажу була власником транспортного засобу VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 свідоцтво про допуск транспортного засобу до експлуатації від 25.11.2024 №A56452886 не є свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу в розумінні Директиви Ради Європейського Союзу від 29.04.1999 №1999/37/ЄС про реєстраційні документи для транспортних засобів; підготовка експортних документів (у т.ч. страхового полісу, свідоцтва про допуск транспортного засобу до експлуатації) була здійснена цією компанією, витрати на підготовку експортних документів включені в ціну продажу (а.с.51-52).

Суд зауважує, що місце видачі свідоцтва про допуск (а не реєстрацію, як зазначає відповідач) транспортного засобу до експлуатації від 25.11.2024 №A56452886 (а.с.58, переклад а.с.59) в Австрії не впливає на формування складових митної вартості товару, тож не може бути підставою для витребовування додаткових документів чи невизнання митної вартості. Поряд з тим при митному оформленні декларантом було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.11.2024 №, яке видано на продавця - фірму Womy Equipment Supply B.V. (а.с. 53-54).

Отже, надані документи підтверджують як вартість самого товару, так і витрати, пов`язані із транспортуванням товару, й вони були враховані у митну вартість, що не заперечує відповідач.

Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.

Також, суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що платіжна інструкція в іноземній валюті від 04.12.2024 №51 не може бути підтвердженням факту оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів та не відповідає умові передоплати за товар, визначеній у пункті 5 Контракту.

Так, у платіжній інструкції вказано призначення платежу Рrерауment for the vehicle to the contract 1711NL DD 17.11.2024 - передоплата за автомобіль згідно з договором №1711NL від 17.11.2024. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Womy Equipment Supply B.V., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті (а.с.34).

Така платіжна інструкція оформлена з використанням системи Інтернет-банкінг з накладенням електронного підпису та містить відмітку банку про проведення оплати, є дійсною. Про оформлення документа такого формату роз`яснено у листі АТ ПУМБ від 27.10.2023 LSK-07.8/155 (а.с.110), який був наданий митному органу в порядку частини восьмої статті 55 МК України.

Також варто зазначити, що пунктом 15 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601; у редакції постанови Правління Національного банку України від 25.08.2022 №189; далі - Положення №216), визначено, що платник заповнює реквізит Призначення платежу платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України.

Положення №216 не містить обов`язкову вимогу здійснювати посилання в банківському платіжному документі саме на рахунок-фактуру (інвойс). Отже, посилання у призначенні платежу на контракт, є достатньою інформацією для виконання банківської операції.

Щодо тверджень відповідача про відсутність у платіжній інструкції в іноземній валюті від 04.12.2024 №51 обов`язкових реквізитів, визначених Положенням №216, зокрема підпису власноручного/електронного відповідальної особи платника, яка відповідно до законодавства України має право розпоряджатись рахунком, то суд зазначає, що оплату за придбаний товар позивачем здійснено із використанням системи Інтернет-банкінг. Більше того, у вказаній платіжній інструкції міститься печатка банківської установи, так і проставлена відмітка про проведення банком, а тому доводи митного органу у відповідній частині також є безпідставними.

Верховний Суд у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20 виснував, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Таким чином, суд зазначає, що платіжна інструкція в іноземній валюті від 04.12.2024 №51 є належним доказом та підтверджує факт перерахування коштів позивачем на рахунок продавця у розмірі 15800,00 євро як оплату за товар згідно контракту від 17.11.2024 №1711NL (в тому числі за поставлений автобус VDL Ambassador SB 200 vin - XMGDE02FS0H017589 вартістю 3950,00 євро). Більше того, факт попередньої оплати за товари відповідно до контракту №1711NL від 17.11.2024 також підтверджується платіжними інструкціями в іноземній валюті від 22.11.2024 №45 на суму 13900,00 євро та від 02.12.2024 №50 на суму 14700,00 євро.

В оскаржуваному рішенні також зазначено, що жодних інших документів на підтвердження транспортних витрат, окрім калькуляції про транспортні витрати від 03.12.2024, не надано.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Так, транспортні витрати підтверджені договором про надання послуг від 27.11.2024 №27-3/11 (а.с.28-30), відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобусу VDL Ambassador SB 200 з ідентифікаційним номером vin - НОМЕР_1 з місця знаходження вантажу за адресою: Zevenbergen (Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область, Україна, та актом прийому-передачі до даного договору від 02.12.2024 (а.с.31).

Відповідно до калькуляції витрат по доставці автобуса VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 витрати на транспортування за маршрутом Zevenbergen (Нідерланди) - Ковель (Україна) становлять 39250,00 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) - Ягодин (Україна) 37825,00 грн; по маршруту Ягодин Ковель 1425,00 грн (а.с.61). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ «777 Трейдінг Груп» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

На думку суду, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства.

Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).

Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача UA126000/2024/000012/2 від 05.12.2024 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 01.05.2025 №141 (а.с.12).

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат по здійсненню перекладу в розмірі 2280,00 грн, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із перекладом на українську мову документів, складених іноземною мовою, що подавалися до митного оформлення та які є письмовими доказами у цій справі, суд керується приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України, згідно з якими розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із залученням перекладача, позивач надав рахунок-фактуру від 10.05.2025 №107, складений ФОП ОСОБА_2 на оплату послуг з перекладу митної документації (рішення 12) в сумі 22800,00 грн, акт від 10.05.2025 №107 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 надала ТОВ «777 Трейдінг Груп» послуги з перекладу документації, всього 6 документів щодо транспортного засобу VIN № НОМЕР_1 на суму 2280,00 (а.с.73,74).

Так, матеріали справи містять переклад документів, які є доказами у цій справі, здійснений ФОП ОСОБА_2 , а саме інвойсу від 27.11.2024 №10241014, митної експортної декларації від 26.11.2024 №MRN24NLD45DS362FAXDA2, листа WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. від 24.04.2025, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.01.2024 №, свідоцтва про допуск транспортного засобу до експлуатації (а.с.26, 39, 52, 54, 56, 59).

Оскільки відповідач не подав клопотання щодо зменшення витрат на послуги перекладача і суд не вправі з власної ініціативи застосовувати принцип співмірності розміру таких витрат без клопотання іншої сторони, тому заявлені до стягнення витрати на оплату послуг перекладу в сумі 22800,00 підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Координаційно-моніторингової митниці про коригування митної вартості товарів UA126000/2024/000012/2 від 05.12.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Координаційно-моніторингової митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» судові витрати в сумі 5308,00 грн (п`ять тисяч триста вісім грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 124, );

Відповідач: Координаційно-моніторингова митниця (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 11г, код ЄДРПОУ ВП 43958390).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій