Справа № 620/3072/25
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3072/25 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`єва С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нормаль-Україна» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нормаль-Україна» (далі - позивач/ТОВ «Нормаль-Україна») звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач/апелянт/ГУ ДПС у Чернігівській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 грудня 2024 року:

- № 20224/ж10/25-01-07-00, яким за порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - збільшено суму грошового зобов`язання на 939 505,00 грн, з яких 751 603,00 грн - за податковими та/або іншими зобов`язаннями, та 187 902,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № 20225/ж10/25-01-07-00, яким за порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 268 882, 00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував посиланням на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування усіх обставин, які мають істотне значення для прийняття відповідного рішення. Зазначив, що ГУ ДПС у Чернігівській області дійшло помилкових висновків про нереальність господарських операцій між ТОВ «НОРМАЛЬ-УКРАЇНА» та його контрагентами лише на підставі припущень і формальних ознак, без належного дослідження первинних документів, фактичного виконання робіт і наявності ресурсів у контрагентів. Наголосив, що господарські договори з контрагентами (ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12»», ТОВ «БУДСЕРВІС МДК», ПП «ГЕРМО») є реальними, відповідають напряму його господарської діяльності та підтверджуються належними бухгалтерськими й податковими документами - актами приймання-передачі робіт (КБ-2), довідками про їх вартість (КБ-3), видатковими накладними, податковими накладними, зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені строки. ТОВ «НОРМАЛЬ-УКРАЇНА» вказало, що податковий кредит з ПДВ був сформований на підставі податкових накладних, зареєстрованих у ЄРПН, що відповідає вимогам статей 198, 200, 201 Податкового кодексу України. Жодних рішень про зупинення чи відмову в реєстрації податкових накладних податковим органом не приймалося, що підтверджує відсутність підстав для виключення сум ПДВ з податкового кредиту. Контролюючий орган не навів жодних належних і допустимих доказів фіктивності господарських операцій чи відсутності матеріальних та трудових ресурсів у контрагентів. Висновки податкової служби ґрунтуються виключно на внутрішній податковій інформації, яка не є доказом у розумінні процесуального закону. Крім того, відповідно до практики Верховного Суду та Європейського суду з прав людини платник податків не несе відповідальності за можливі порушення його контрагентами податкової дисципліни, якщо сам діяв добросовісно, має належні документи та не був обізнаний про неправомірні дії третіх осіб. В свою чергу, всі операції були відображені в бухгалтерському та податковому обліку відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», договори виконувалися фактично, а товари та послуги були використані у власній господарській діяльності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року позов ТОВ «Нормаль-Україна» задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 27 грудня 2024 року № 20224/ж10/25-01-07-00, № 20225/ж10/25-01-07-00.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ТОВ «Нормаль-Україна» судовий збір у розмірі 18 125, 81 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 17 березня 2025 року № 82223, витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган не довів нереальність господарських операцій позивача, а свої висновки в акті перевірки побудував на припущеннях і внутрішній податковій інформації, яка не є належним доказом. Між ТОВ «Нормаль-Україна» та контрагентами («АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12»», «БУДСЕРВІС МДК», ПП «ГЕРМО») були реальні правочини, підтверджені повним пакетом первинних документів (акти КБ-2, довідки КБ-3, видаткові накладні, ТТН), а податкові накладні за цими операціями належно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних і відповідають вимогам підпунктів 198.1, 198.2, 198.3, 201.1 Податкового кодексу України та статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подальше віднесення контрагентів до категорії «ризикових» уже після здійснення операцій не впливає на правомірність сформованого тоді податкового кредиту; відсутність у контрагента певних власних ресурсів (штат, основні засоби) не дорівнює фіктивності робіт, оскільки можливе законне залучення персоналу/техніки за цивільно-правовим договором, аутсорсингом чи орендою. Жодних вироків або інших процесуальних рішень, які б підтверджували фіктивність операцій чи змову з контрагентами, відповідач не надав. Позивач довів фактичне отримання товарів/послуг, їх використання у власній господарській діяльності, реальні зміни в активах і належне документальне оформлення, тобто наявність ділової мети та підстав для податкового кредиту. Суд застосував усталену практику Верховного Суду (зокрема правові позиції про індивідуальну відповідальність і належну обачність), а також підхід ЄСПЛ, за якими платник не несе негативних наслідків за можливі порушення постачальника, якщо діяв добросовісно та має належні документи. Щодо процесуальних витрат, то оскільки позов задоволено підлягають стягненню з відповідача судовий збір і витрати на правничу допомогу. Документи на підтвердження обсягу/вартості правничих послуг надані, а клопотання про їх зменшення від відповідача не надходило, тож підстав для корекції розміру витрат не було.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що суд першої інстанції неповно дослідив фактичні обставини справи, неправильно застосував норми Податкового кодексу України та дійшов помилкового висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту. Вказує, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки встановлено відсутність реальності господарських операцій між ТОВ «Нормаль-Україна» та його контрагентами, а саме ТОВ «Абсолют-Клімат», ТОВ «БК «Будуправління №12»» та ТОВ «Будсервіс МДК». Контрагенти позивача не мали достатніх матеріальних та трудових ресурсів для виконання заявлених операцій, а первинні документи лише створювали видимість фактичного здійснення постачань. Зокрема, встановлено обриви ланцюгів постачання товарів, відсутність документів, що підтверджують походження та транспортування товару, невідповідності між первинними документами та даними Єдиного реєстру податкових накладних, завищення вартості матеріалів та заробітної плати у будівельних актах, а також одночасне масове виписування податкових накладних контрагентами на значні суми для великої кількості суб`єктів господарювання. Податковий орган вважає, що позивач безпідставно сформував податковий кредит з ПДВ за відсутності об`єктів оподаткування, що суперечить вимогам ПКУ та не відповідає меті господарської діяльності

У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав рішення суду першої інстанції, просив залишити його в силі. Зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не спростовують встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи та не ґрунтуються на належних і допустимих доказах. Висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з контрагентами є припущеннями, які не підтверджені жодними експертними висновками чи документальною перевіркою первинних документів. Натомість реальність господарських операцій повністю підтверджується належно оформленими первинними бухгалтерськими та податковими документами, актами виконаних робіт, видатковими й товарно-транспортними накладними, зареєстрованими податковими накладними та відповідними платежами. Щодо взаємовідносин з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» (2018 рік), позивач навів докази фактичного придбання матеріалів для виконання робіт за договором субпідряду, реєстрації податкових накладних у ЄРПН та використання матеріалів у реальному будівництві. Статус цього контрагента як «ризикового» було встановлено лише у 2020 році, тобто через півтора року після господарських операцій, а тому податковий орган безпідставно пов`язує ці обставини. Щодо ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» (2019 рік), позивач зазначив, що операції підтверджуються договорами субпідряду, видатковими накладними, податковими накладними, актами КБ-2, довідками КБ-3 та передачею обладнання замовнику. Податковий орган проігнорував фактичну наявність працівників у контрагента та не спростував належності оформлення первинних документів. Щодо ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (2020 рік), позивач надав акти виконаних будівельних робіт, зареєстровані податкові накладні та підтвердження матеріально-технічних ресурсів. Податковий орган натомість ґрунтувався на власних припущеннях і аналізі «інтернет-ресурсів» без посилання на експертні висновки чи перевірки, що не може вважатися належним доказом Загалом позивач підкреслив, що виконав усі обов`язки платника податку щодо формування податкового кредиту, не був зобов`язаний відслідковувати ланцюг постачання за межами власних договірних відносин і не несе відповідальності за дії третіх осіб. Суд першої інстанції належно оцінив усі докази та дійшов правильного висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень.

За клопотаннями Головного управління ДПС у Чернігівській області та адвоката Павленка Андрія Васильовича судове засідання, призначене на 21 жовтня 2025 року, ухвалено проводити в режимі відеоконференції з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку, тобто власними технічними засобами.

Під час підготовки до відкриття судового засідання представники сторін повідомили суд в телефонному режимі про неможливість підключення до системи відеоконференцзв`язку з технічних причин - відсутності інтернет з`єднання.

Відповідно до частини п`ятої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, у тому числі переривання зв`язку чи інші технічні збої, покладаються на учасника справи, який ініціював проведення засідання в такому режимі.

Згідно з частиною другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх правову оцінку, правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Нормаль-Україна» зареєстровано як юридична особа у 2003 році, видами діяльності є код КВЕД: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; 43.21 Електромонтажні роботи; Інші роботи із завершення будівництва, що підтверджується даними з ЄДРПОУ.

Для здійснення господарської діяльності ТОВ «Нормаль-Україна» має дозвільні документи:

- дозвіл Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернігівській області № 142.15.74 від 14 серпня 2015 року на експлуатацію вантажопідіймальних машин;

- дозвіл Управління Держпраці в Чернігівській області № 027.16.74-41.20 від 11 березня 2016 року на монтаж, демонтаж машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- дозвіл Управління Держпраці в Чернігівській області № 288.16.74-41.20 від 26 жовтня 2016 року на монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування технологічного устаткування та лінійних частин магістральних продуктопроводів (аміакопроводів);

- ліцензія Державної архітектурної інспекції України № 15-Л від 18 квітня 2016 року з господарської діяльності з будівництва об`єктів IV ,V категорії складності;

- ліцензія Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 271997 серія АЕ від 03 лютого 2014 року на монтаж систем пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, устаткування передавання тривожних сповіщень на об`єктах з високим, середнім та незначним ступенем ризику щодо пожежної безпеки; технічне обслуговування систем пожежної сигналізації оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей; монтаж, технічне обслуговування систем проти димного захисту; монтаж дверей, воріт, вікон, люків, завіс, клапанів з нормованою межею вогнестійкості; вогнезахисне просочування (поверхневе); поверхневе вогнегасне оброблення на об`єктах з високим, середнім та незначним ступенем ризику щодо пожежної безпеки;

- декларація відповідності матеріально-технічної бази ТОВ «Нормаль-Україна» вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки при роботі механізмів підвищеної безпеки від 12.06.2020 ( будівництво будинків та газополумяні роботи);

- декларація відповідності матеріально-технічної бази ТОВ «Нормаль-Україна» вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки при роботі механізмів підвищеної безпеки від 27 жовтня 2020 року (роботи підіймачів, підйомників та кранів).

ТОВ «Нормаль-Україна» має у власності та орендує офісні і виробничі приміщення, виробничу базу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

В ТОВ «Нормаль-Україна» у період 2018-2022 рік працевлаштовано від 18 до 30 робітників.

Товариство з 2003 року має постійну адресу та фактичне місцезнаходження центрального офісу в місті Чернігові по вулиці Красносільського, будинок 37, офіс 7, має власний офіційний сайт в мережі Інтернет http://ventnormal.com.ua/. Має у власності та орендує транспортні засоби, що підтверджується в тому числі й свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Відповідно до наданої ГУ ДПС в Чернігівській області довідки № 309/АП/25-01-13- 03-12 від 27 січня 2025 року ТОВ «Нормаль-Україна» не має податкового боргу, іншої заборгованості з платежів, контроль за якими покладено на контролюючі органи.

На підставі направлень ГУ ДПС у Чернігівській області від 12 листопада 2024 року № 3107/203/25-01-07-02-01, № 2108/203/25-01-07-02-01 та наказу від 12 листопада 2024 року № 1748-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Нормаль-Україна», посадовими особами ГУ ДПС в Чернігівській області здійснена документальна позапланова виїзна перевірка податкового законодавства, про що складено акт від 28 листопада 2024 року за № 16991/Ж5/25-01-07-02-01 (далі - акт перевірки).

Перевірка здійснювалася щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» (СДРПОУ 35837877) за листопад 2018 року; з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» () за листопад 2019 року; з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (СДРПОУ 43085779) за грудень 2020 року; з ПП «ГЕРМО» () за лютий 2021 року».

В акті перевірки ГУ ДПС в Чернігівській області зазначило, що на думку податкового органу, угоди позивача з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12», ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» , ПП «ГЕРМО» фактично здійснені не були, надані документи є прикриттям господарських операцій для формування штучного податкового кредиту з ПДВ, внаслідок чого ТОВ «Нормаль-Україна» отримало необґрунтовану податкову вигоду у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

По взаємовідносинам з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» () за листопад 2018 року.

ТОВ «Нормаль-Україна» в листопаді 2018 року сформувало податковий кредит з ПДВ за операціями з ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» на загальну суму 525 266, 60 грн.

В акті перевірки зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» за листопад 2018 року за рахунок відсутності джерела походження товару, неможливості транспортування товару, відсутністю у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, відсутність паспортів та сертифікатів якості на товар. По ТОВ «АБСОЛЮТ- КЛІМАТ» прийняті рішення про відповідність платника податків критеріям ризикованості від 10 квітня 2020 року № 57198, 29 липня 2020 року № 95046, 27 травня 2021 року № 64547 за пунктом 8 Критеріїв ризикованості платника податку (в ході аналізу баз даних ДПС України отримало податкову інформацію: товари і послуги, придбані у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність).

ГУ ДПС в Чернігівській області по відносинам з ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» збільшило ТОВ «Нормаль-Україна» податкове зобов`язання з ПДВ на суму 351 750, 00 грн та зменшило від`ємне значення з ПДВ на суму 173 517, 00 грн.

По взаємовідносинам з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» () за листопад 2019 року.

ТОВ «Нормаль-Україна» в листопаді 2019 року сформувало податковий кредит з ПДВ за операціями з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» на загальну суму 146 959, 00 грн.

В акті перевірки зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між ТОВ «Нормаль-Україна» та ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» за листопад 2019 року за рахунок відсутності джерела походження товару, відсутністю у ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, зокрема будівництва, не надано документи, які підтверджують якість товару та походження товару, а саме: сертифікати якості товару, паспорти якості товару чи інші документи.

ГУ ДПС в Чернігівській області по відносинам з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» збільшило ТОВ «Нормаль-Україна» податкове зобов`язання з ПДВ на суму 66 871, 00 грн та зменшило від`ємне значення з ПДВ на суму 80 089, 00 грн.

По взаємовідносинам з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» () за грудень 2020 року.

ТОВ «Нормаль-Україна» в грудні 2020 року сформувало податковий кредит з ПДВ за операціями з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» на загальну суму 163 722,00 грн.

В акті перевірки від 28.11.2024 зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між ТОВ «Нормаль-Україна» та ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» за грудень 2020 року за рахунок відсутності джерела походження товару, ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» не мало матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, зокрема будівництва.

ГУ ДПС в Чернігівській області по взаємовідносинам з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» збільшило ТОВ «Нормаль-Україна» податкове зобов`язання з ПДВ на суму 148 446, 00 грн та зменшило від`ємне значення з ПДВ на суму 15 276, 00 грн.

По взаємовідносинам з ПП «ГЕРМО» () за лютий 2021 року.

ТОВ «Нормаль-Україна» в лютому 2021 року сформувало податковий кредит з ПДВ за рахунок господарських взаємовідносин ПП «ГЕРМО» на загальну суму 184 536, 40 грн.

В акті перевірки зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між ТОВ «Нормаль-Україна» та ПП «ГЕРМО» за лютий 2021 року за рахунок відсутності джерела походження товару, ПП «ГЕРМО» не мало матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, зокрема будівництва.

ГУ ДПС в Чернігівській області по взаємовідносинам з ПП «ГЕРМО» збільшило ТОВ «Нормаль-Україна» податкове зобов`язання з ПДВ на суму 184 536, 00 грн.

У висновку ГУ ДПС в Чернігівській області зазначило про порушення ТОВ «Нормаль-Україна»:

- пункту 44.1. статті 44, пункту 185.1. статті 185, пунктів 198.1., 198.3., 198.6. статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого знижено податок на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету всього на суму 751 603, 00 грн, в тому числі за листопад 2018 року на суму 351 750, 00 грн, листопад 2019 року на суму 66 871, 00 грн, грудень 2020 року на суму 148 446, 00 грн, лютий 2021 року на суму 184 536, 00 грн;

- пункту 44.1. статті 44, пункту 185.1. статті 185, пунктів 198.1., 198.3., 198.6. статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду у листопаді 2018 року на суму 173 517, 00 грн, у листопаді 2019 року на суму 80 089, 00 грн, грудні 2021 року на суму 15 276, 00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, ГУ ДПС в Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 27 грудня 2024 року:

- № 20224/ж10/25-01- 07-00 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 939 505, 00 грн, яка складається з суми податкового зобов`язання в розмірі 751 603, 00 грн та штрафних санкцій в розмірі 187 902, 00 грн.

Податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 751 603,00 грн нараховано із розрахунку за господарськими відносинами з: ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» в розмірі 351 750, 00 грн; ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» в розмірі 66 871, 00 грн; ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» в розмірі 148 446, 00 грн; ПП «ГЕРМО» в розмірі 184 536, 40 грн.

- № 20225/ж10/25-01-07-00 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 268 882,00 грн. із розрахунку за господарськими відносинами з ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» в сумі 173 517, 00 грн, за листопада 2018 року; ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» в сумі 80 089, 00 грн, за листопад 2019 року; ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» в сумі 15 276, 00 грн, за грудень 2020 року.

08 січня 2025 року ТОВ «Нормаль-Україна» подало скаргу до ДПС України про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням ДПС України від 06 березня 2025 року за № 6404/6/99-00-06-01-01-96 скаргу платника податків залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Позивач, вважаючи протиправними прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Види, підстави та порядок проведення контролюючим органом перевірок регулюються главою 8 ПК України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Таким чином, положеннями ПК України прямо передбачено право контролюючого органу на проведення документальної позапланової перевірки у випадку, коли платником подано декларацію з від`ємним значенням ПДВ або із заявленим до відшкодування податком на додану вартість. Позивач у даній справі не заперечує ані законності підстав, ані правильності процедури проведення відповідної перевірки. Матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили про порушення контролюючим органом порядку її здійснення.

Щодо суті встановлених податковим органом порушень, слід зазначити про таке.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну «податкове зобов`язання», визначеного в підпункті 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість в силу підпунктів 9.1.1, 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 ПК України належить до загальнодержавних податків.

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (підпункт 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату дог оподаткування (прибутку).

Згідно із підпунктом 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Податок нараховується платником самостійно за ставкою, встановленою статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу (підпункт 137.1 статті 135 ПК України).

За приписами підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування платника (крім великих платників податків) минулих податкових (звітних) років.

Якщо непогашена сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років становить не більше 10 відсотків позитивного значення об`єкта оподаткування податкового (звітного) періоду, обрахованого відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу без урахування непогашеного від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, така сума від`ємного значення зменшує фінансовий результат до оподаткування цього податкового (звітного) періоду в повному обсязі.

Для цілей цього підпункту погашеними вважаються суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, для яких одночасно виконуються дві такі умови:

а) ці суми були включені до розрахунку об`єкта оподаткування майбутніх податкових (звітних) періодів;

б) за рахунок цих сум було зменшено позитивне значення об`єкта оподаткування (прибуток) відповідних податкових (звітних) років, обраховане відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу без урахування непогашеного від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, регулюється статтею 200 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України)

Системне тлумачення відповідних положень ПК України свідчить, що підставою для виникнення у платника податку права на податковий кредит є отримання належно оформленої податкової накладної. Саме цей документ визнається єдиним первинним джерелом для цілей як бухгалтерського, так і податкового обліку, що містить інформацію про суму ПДВ, яка може бути включена до складу податкового кредиту. За відсутності податкової накладної або її неналежного оформлення відображення відповідних сум у податковій декларації є неправомірним, оскільки не відповідає вимогам розділу V ПК України щодо документального підтвердження податкових зобов`язань і прав.

Втім, факт наявності належним чином зареєстрованих податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних сам по собі не є безумовною підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Можливість використання таких накладних для формування податкового кредиту залежить від конкретних обставин їх складання та змісту, зокрема реальності господарських операцій, на підтвердження яких вони видані.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №?826/13533/17, від 16 лютого 2021 року у справі №?520/2384/19, від 13 жовтня 2020 року у справі №?820/3511/17, де суд наголосив на необхідності оцінки не лише формального документального оформлення, але й фактичного змісту господарських операцій при визначенні правомірності податкового кредиту.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

У статті 1 Закону № 996-XIV надано визначення термінів, зокрема господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 996-XIV первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість лише наявність або відсутність окремих документів не свідчить про факт порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Верховний Суд сформував сталу та послідовну практику щодо застосування наведених правових норм.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 дійшла важливих правових висновків, зокрема, про таке.

Виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення суб`єктами господарювання відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» ().

З матеріалів справи слідує, що позивач є субпідрядником на виконання робіт згідно з Договором субпідряду № 24/10-18 від 24 жовтня 2018 року, укладеного з ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» на будівництво дитячого садку-ясел в житловому районі «Масани» м. Чернігів. Технологічні матеріали (елементи для монтажу холодильного обладнання) для виконання робіт позивач придбав у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», що підтверджується видатковою накладною № РН-0000005 від 20 листопада 2018, товаро-транспортною накладною № 122 від 20.11.2018.

За надані матеріали та послуги, на підставі рахунку № 19 від 12 вересня 2018 року, позивач здійснив часткову передоплату 19 листопада 2018 року на загальну суму 800 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1414 від 19 листопада 2018 року та банківськими виписками з рахунку.

Після отримання грошових коштів ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» (постачальник) виписало на позивача (покупеця) податкову накладну № 8 від 19 листопада 2018 на суму 800 000, 00 грн, податок на додану вартість 133 333, 33 грн. Вказана податкова накладна зареєстрована в електронному кабінеті 30 листопада 2018 року за № .

На решту суми незареєстрованого податкового зобов`язання щодо видаткової накладної № РН-0000005 від 20 листопада 2018 року на суму 3 851 599, 86 грн з ПДВ, ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» (постачальник) виписало, з урахуванням передоплат, на позивача податкові накладні: № 9 від 20 листопада 2018 року на суму 2 241 379, 86 грн, податок на додану вартість 373 563, 31 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 30 листопада 2018 року за № та № 10 від 20 листопада 2018 року на суму 110 220, 00 грн, податок на додану вартість 18 370, 00 грн, яка зареєстрована в електронному кабінеті 14 грудня 2018 року за № .

Сума ПДВ в розмірі 525 266, 64 грн врахована позивачем до складу податкового кредиту за листопад 2018 року, що підтверджується податковою декларацією за листопад 2018 року, яка зареєстрована в електронному кабінеті 18 грудня 2018 року за № .

Придбані матеріали позивачем як субпідрядником використані на виконання робіт згідно з Договором субпідряду № 24/10-18 від 24 жовтня 2018 року, укладеного з ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» на будівництво дитячого садку-ясел в житловому районі «Масани» м. Чернігів.

Документи на придбане у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» обладнання (сертифікати, паспорти якості на елементи холодильного обладнання тощо) передані позивачем замовнику будівництва - ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» після виконання всіх робіт.

Виписані ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» на позивача податкові накладні № 9 від 20 листопада 2018 року та № 10 від 20 листопада 2018 року зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, вказаними документами підтверджено реальність господарських операцій, зокрема, придбання у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» та доставку товару, використання даного товару позивачем.

Відповідно до даних ЄДРПОУ, https://usr.minjust.gov.ua, ТОВ «АБСОЛЮТ- КЛІМАТ» має види діяльності за КВЕД: різноманітні монтажно-будівельні роботи у тому числі 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що рішення про віднесення ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» до переліку ризикових платників податків було прийнято 10 квітня 2020 року, тоді як спірна господарська операція з позивачем відбулася 20 листопада 2018 року, тобто більш ніж за півтора року до цього.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» ().

Позивач є підрядником на виконання робіт згідно з Договором на закупівлю робіт на об`єкті № 2410 від 24 жовтня 2019 року, укладеного з Відділом культури та туризму Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області - реконструкція зали для фізкультурно-оздоровчих занять з провадження комплексних заходів з теплореновації по вулиці Червона площа, 7 А у місті Семенівка Чернігівської області.

На виконання Договору закупівлі робіт на об`єкті № 2410 від 24 жовтня 2019 року позивачем укладено договір субпідряду № 1211/19 від 12 листопада 2019 року з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12».

На виконання договору субпідряду № 1211/19 від 12 листопада 2019 року ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» виконало роботи на загальну суму 465 279, 60 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) і довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 29 листопада 2019 року.

Для виконання робіт за договором субпідряду № 1211/19 від 12 листопада 2019 року використані матеріали субпідрядника.

Згідно з видатковою накладною № 5837 від 04 листопада 2019 року на суму 416 479, 20 грн ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» (постачальник) виписало на ТОВ «Нормаль-Україна» (покупець) податкову накладну № 150 від 04 листопада 2019 року на спортивне обладнання на суму 416 479, 20 грн, податок на додану вартість 69 413, 20 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 18 листопада 2019 року за № . Перевезення обладнання підтверджується товаро-транспортною накладною № від 04 листопада 2019 року.

За актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 29 листопада 2019 року на загальну суму 465 279, 60 грн ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» (підрядник) виписало на позивача (замовник) податкову накладну № 1401 від 29 листопада 2019 року на суму 465 279, 60 грн, податок на додану вартість 77 546, 60 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 29 листопада 2019 року за № .

Сума ПДВ в розмірі 146 959, 80 грн врахована позивачем до складу податкового кредиту за листопад 2019 року, що підтверджується податковою декларацією за листопад 2019 року, яка зареєстрована в електронному кабінеті 17 грудня 2019 року за № .

Придбане у «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» спортивне обладнання встановлене позивачем в залі для фізкультурно-оздоровчих занять по вулиці Червона площа, 7 А у місті Семенівка Чернігівської області за Договором на закупівлю робіт на об`єкті № 2410 від 24 жовтня 2019 року.

Всі технічні документи на спортивне обладнання (сертифікати, паспорти якості тощо) передані позивачем замовнику будівництва - Відділу культури та туризму Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області після завершення робіт за Договором на закупівлю робіт на об`єкті № 2410 від 24 жовтня 2019 року.

Відповідно до даних ЄДРПОУ, https://usr.minjust.gov.ua, на час укладення та виконання господарських договорів ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності за КВЕД: торгівля та різноманітні ремонтно-будівельні роботи, у тому числі 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 41.20 будівництво житлових та нежитлових будівель.

Станом на листопад 2019 року в ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» працювало десять робітників.

Виписані ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» на ТОВ «Нормаль-Україна» податкові накладні № 150 від 04 листопада 2019 року, № 1401 від 29 листопада 2019 року зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» ().

Відповідно до даних ЄДРПОУ на час укладення та виконання господарських договорів ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» зареєстровано, згідно КВЕД веде основну діяльність в галузі будівництва та ремонту, в тому числі: 42.99. будівництво інших споруд; 43.99. інші спеціалізовані будівельні роботи.

Позивач є підрядником на виконання робіт згідно з Договором будівельного підряду № 403 від 17 вересня 2020 року, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

Для виконання Договору будівельного підряду № 403 від 17 вересня 2020 року позивачем укладено договір субпідряду № 169 від 23 грудня 2020 року з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК».

На виконання договору субпідряду № 169 від 23 грудня 2020 року ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 982 332, 52 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) і довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 18 грудня 2020 року, 21 грудня 2020 року, 24 грудня 2020 року, 29 грудня 2020 року.

Для виконання робіт за договором субпідряду № 169 від 23 грудня 2020 року використані матеріали субпідрядника.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 18 грудня 2020 року на загальну суму 286 476, 42 грн ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник) виписало податкову накладну № 147 від 18 грудня 2020 року на суму 286 476, 42 грн, податок на додану вартість 47 746, 07 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 12 січня 2021 року за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 21 грудня 2020 року на загальну суму 185 973, 76 грн ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник) виписало податкову накладну № 155 від 21 грудня 2020 року на суму 185 973, 76 грн, податок на додану вартість 30 995, 63 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 12 січня 2021 року за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 24 грудня 2020 року на загальну суму 289 723, 73 грн, ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник) виписало податкову накладну № 184 від 24 грудня 2020 року на суму 289 723, 73 грн, податок на додану вартість 48 287, 29 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 12 січня 2021 за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 29 грудня 2020 року на загальну суму 220 158, 61 грн ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник) виписало податкову накладну № 213 від 29 грудня 2020 року на суму 220 158, 61 грн, податок на додану вартість 36 693, 10 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 12 січня 2021 року за № .

Сума ПДВ в розмірі 163 722, 09 грн врахована позивачем до складу податкового кредиту за грудень 2020 року, що підтверджується податковою декларацією за грудень 2020 року, яка зареєстрована в електронному кабінеті 19 січня 2021 року за № .

Станом на грудень 2020 року кількість працюючих в ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» складало вісім осіб.

При цьому, ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» лише 07 грудня 2021 року - через рік після угоди з позивачем визнано податковим органом ризиковим.

В акті перевірки податкового органу зазначено, що в акті виконаних будівельних робіт від 24 грудня 2021 року ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» завищено вартість робіт з влаштування полімерної гідроізоляції із застосуванням ТМ Ceresit на суму 131 172, 60 грн, що встановлено відповідно до перевірки інтернет ресурсів. Водночас акт перевірки не містить інформації, які саме інтернет ресурси перевірялися, достовірність даних, чим ця достовірність підтверджується, що є припущенням.

При цьому зазначені в акті виконаних будівельних робіт від 24 грудня 2021 року ціни на роботи та вартість матеріалів відповідають реальності та підтверджуються документами первинного бухгалтерського обліку.

Виписані ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» податкові накладні № 147 від 18 грудня 2020 року, № 155 від 21 грудня 2020 року, № 184 від 24 грудня 2020 року, № 213 від 29 грудня 2020 року зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин з ПП «ГЕРМО» () за лютий 2021 року.

Відповідно до даних ЄДРПОУ на час укладення та виконання господарських договорів ПП «ГЕРМО» зареєстровано, згідно КВЕД веде основну діяльність в галузі будівництва та ремонту, в тому числі: 41.20. будівництво житлових та нежитлових будівель; 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи.

Позивач є підрядником на виконання робіт згідно з Договором будівельного підряду № 725 від 18 грудня 2020 року, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

ТОВ «Нормаль-Україна» укладено договір субпідряду № 02/12-20 від 02 грудня 2020 року з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду № 02/12-20 від 02 грудня 2020 року ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 127 726, 86грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 16 лютого 2021.

Позивач є підрядником на виконання робіт згідно з Договором будівельного підряду № 687 від 07 грудня 2020 року, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

Позивачем укладено договір підряду (субпідряду) № 03/12-20 від 03 грудня 2020 року з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду № 03/12-20 від 03 грудня 2020 року ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 420 114, 86 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ- 2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 17 лютого 2021 року.

Позивач є підрядником на виконання робіт згідно з Договором підряду № 19-20 від 20 лютого 2020 року, укладеного з Управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради.

Для виконання Договору підряду № 19-20 від 20 лютого 2020 року позивачем укладено договір субпідряду № 05.11.20 від 05 листопада 2020 року з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду № 05.11.20 від 05 листопада 2020 року ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 66 774, 73 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) і довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 19 лютого 2021 року.

Позивач є виконавцем з надання послуг поточного ремонту згідно з Договором надання послуг № 130 від 14 грудня 2020 року, укладеного з Комунальним некомерційним підприємством «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради Чернігівської області.

Позивачем укладено договір субпідряду № 08/12-20 від 08 грудня 2020 року з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду № 08/12-20 від 08 грудня 2020 року ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 38 498, 34 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 23 лютого 2021 року.

Позивач є підрядником на виконання робіт згідно з Договором будівельного підряду № 476 від 04 вересня 2020 року, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

Для виконання Договору будівельного підряду № 476 від 04 вересня 2020 року позивачем укладено договір субпідряду № 23/09-20 від 23 вересня 2020 року з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду № 23/09-20 від 23 вересня 2020 року ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 454 103, 69 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 24 лютого 2021 року.

Для виконання робіт за договорами субпідряду № 169 від 23 грудня 2020 року використані матеріали субпідрядника.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 16 лютого 2021 року на загальну суму 127 726, 86 грн ПП «ГЕРМО» (підрядник) виписало позивачу податкову накладну № 137 від 16 лютого 2021 року на суму 127 726, 86 грн, податок на додану вартість 21 287, 81 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 05 березня 2021 року за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 17 лютого 2021 року на загальну суму 420 114, 86 грн ПП «ГЕРМО» (підрядник) виписало позивачу податкову накладну № 136 від 17 лютого 2021 року на суму 420 114, 86 грн. податок на додану вартість 70 019, 14 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 05 березня 2021 року за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 19 лютого 2021 року на загальну суму 66 774, 73 грн ПП «ГЕРМО» (підрядник) виписало позивачу податкову накладну № 138 від 19 лютого 2021 року на суму 66 774, 73 грн, податок на додану вартість 11 129, 12 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 05 березня 2021 року за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 23 лютого 2021 року на загальну суму 38 498, 34 грн ПП «ГЕРМО» (підрядник) виписало позивачу податкову накладну № 139 від 23 лютого 2021 року на суму 38 498, 34 грн, податок на додану вартість 6 416, 39 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 05 березня 2021 року за № .

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 24 лютого 2021 року на загальну суму 454 103, 69 грн ПП «ГЕРМО» (підрядник) виписало позивачу податкову накладну № 134 від 24 лютого 2021 року на суму 454 103, 69 грн, податок на додану вартість 75 683, 95 грн, що зареєстрована в електронному кабінеті 05 березня 2021 року за № .

Податкові накладні № 137 від 16 лютого 2021 року, № 136 від 17 лютого 2021 року, № 138 від 19 лютого 2021 року, № 139 від 23 лютого 2021 року, № 134 від 24 лютого 2021 року зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Сума ПДВ в розмірі 184 536, 41 грн врахована позивачем до складу податкового кредиту за лютий 2021 року, що підтверджується податковою декларацією за лютий 2021 року, яка зареєстрована в електронному кабінеті 22 березня 2021 року за № .

Посадові особи ГУ ДПС в Чернігівській області в акті перевірки зазначили, що ПП «ГЕРМО» не подано податкову звітність за 1 квартал 2021 року щодо нарахування ЄСВ та податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, таким чином ПП «ГЕРМО» не мало трудових ресурсів для виконання робіт на користь ТОВ «Нормаль-Україна».

Водночас само по собі подання або неподання звітності контрагентом позивача не підтверджує та не спростовує відсутність у нього трудових чи інших матеріальних ресурсів.

26 березня 2021 року податковим органом прийнято рішення про відповідність критеріям ризикованості платника податків ПП «ГЕРМО», тобто після реєстрації всіх податкових накладних, вписаних на ТОВ «Нормаль-Україна».

Таким чином, первинні документи, які були надані податковому органу при перевірці, у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів для власної господарської діяльності товариства, та враховуючи принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно з яким негативні наслідки у вигляді позбавлення права на податковий кредит або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи, та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), що свідчить про підтвердження позивачем реальності проведених операцій з контрагентами.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б у своїй сукупності свідчили про удаваність (нереальність) господарських операцій позивача або про погодженість його дій із контрагентами з метою одержання необґрунтованої податкової вигоди.

Посилання відповідача на інформаційні довідки, внутрішні бази даних та перевірку інтернет-ресурсів без верифікованого джерела та спеціальних знань не можуть замінити собою доказів фактичних обставин, підтверджених первинними документами, рухом активів, оплатою та зареєстрованими у ЄРПН податковими накладними.

Колегія також бере до уваги правові позиції Верховного Суду і Великої Палати Верховного Суду щодо доктрини належної обачності та принципу індивідуалізації відповідальності платника податків: негативні наслідки порушень має нести саме той суб`єкт, який їх учинив, а не добросовісний покупець, що діяв у межах закону, отримав товари/послуги для власної господарської діяльності, належно оформив первинні документи та відобразив операції в обліку.

Певний статус контрагента (у тому числі «ризиковий», встановлений постфактум), кількість його працівників чи відсутність у власності певних активів не є правовою підставою для згортання податкового кредиту покупця за реально виконаними операціями; трудові та матеріальні ресурси можуть бути залучені на законних підставах (цивільно-правові договори, оренда, лізинг, аутсорсинг або аутстафінг).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, а також у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 826/1398/14, від 06 лютого 2018 року у справі № 804/4940/14, від 30 січня 2018 року у справі № 2а/1770/3360/12, від 19 червня 2018 року у справі № 826/7704/16 та від 30 червня 2020 року у справі № 440/426/19.

Доводи апелянта про невідповідність вартості робіт/матеріалів ринковому рівню є декларативними та не підтверджені ані належними експертними висновками, ані документами, що спростовують надані позивачем акти КБ-2/КБ-3, видаткові й товарно-транспортні накладні. Будь-яких вироків або судових рішень, якими встановлено фіктивність діяльності позивача чи його контрагентів у межах спірних правовідносин, не надано.

Придбані товари/роботи безпосередньо використані у виконанні договірних зобов`язань перед замовниками за конкретними об`єктами, а понесені витрати відображені в бухгалтерському обліку та включені до собівартості робіт, що підтверджується актами КБ-2/КБ-3, кошторисами, платіжними документами та первинними реєстрами.

Посилання відповідача на відомості з внутрішніх інформаційних систем не є самостійним доказом порушення без їх підтвердження первинними документами та іншими допустимими доказами. Така інформація має довідковий характер і не може спростовувати дані належно оформлених первинних документів та реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами апеляційного перегляду колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень посадові особи ГУ ДПС у Чернігівській області виходили з неперевірених припущень, які не були належно підтверджені під час документальної перевірки.

Водночас обґрунтовано встановлено, що позивач довів фактичне використання придбаних товарів у власній господарській діяльності, відповідні податкові накладні належним чином зареєстровані в ЄРПН, первинні документи оформлено коректно та вони у сукупності узгоджуються між собою. Зафіксовано й реальні зміни у структурі активів позивача, зумовлені придбанням товарів у зазначених контрагентів, що підтверджує реальність операцій і правомірність формування податкового кредиту.

Відповідачем не доведено, що договори, укладені між позивачем та його контрагентами у спірних правовідносинах, були укладені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, а поставка товарів (робіт, послуг) за цими договорами не мала реального змісту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 виснувала, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому, має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила, застосувавши норму частини восьмої статті 9 Закону № 996-XIV, згідно з якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Цю норму Велика Палата Верховного Суду тлумачила як таку, в якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів.

За таких умов колегія суддів дійшла висновку, що позивач правомірно сформував податковий кредит з ПДВ за спірними операціями відповідно до підпунктів 198.1, 198.3 статті 198 та підпунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, а показники його податкової звітності підтверджені первинними документами у розумінні статті 44 ПК України та статті 9 Закону № 996-XIV. Контролюючий орган не довів протиправність дій позивача та не надав доказів, які б переважали за силою і переконливістю сукупність доказів, покладених у рішення суду першої інстанції.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 134 КАС України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ця норма закону кореспондується з частиною сьомою статті 139 КАС України, згідно з якою розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Про це саме зазначено в частині третій статті 143 КАС України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені умови представником позивача дотримані, оскільки у позовній заяві заявлено про понесення судових витрат у розмірі 30 000, 00 грн.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий самий правовий підхід застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункту 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Про таке йдеться також в іншій практиці ЄСПЛ, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01): заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З матеріалів справи вбачається, між Павленком Андрієм Васильовичем (далі - Адвокат) та ТОВ «Нормаль-Україна» (далі - Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги від 10 грудня 2024 року, відповідно до пункту 1.1. якого Адвокат бере на себе зобов`язання за завданням Клієнта виконати роботу, а Клієнт зобов`язується здійснити оплату роботи Адвоката на умовах Договору, а саме: правничої допомоги, надання усних та письмових консультацій, складання документів правового характеру, участь в переговорах, представництво інтересів суді, в виконавчому проваджені, державній податковій службі, у нотаріуса, експерта, спеціаліста в тому числі: в спорі з контролюючими органами - ДПС України, ГУ ДПС в Чернігівській області в питанні оскарження податкових повідомлень-рішень, акту перевірки інших рішень, дій (бездіяльності) податкового органу за наслідками податкової перевірки, оформленої Актом документальної позапланової виїзної перевірки податкового законодавства, контроль якої покладено на податкові органи, від 28 листопада 2024 року за № 16991/5/25-01-07-02-01 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НОРМАЛЬ-УКРАЇНА» ()».

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1. встановлено, що за виконану роботу Клієнт сплачує Адвокату гонорар, розмір, порядок обчислення та виплати якого за домовленістю встановлений наступний: досудове вирішення спору, підготовка позовної заяви, заяви по суті справи, формування документів, підготовка доказів та подання документів до суду, участь в судовому засіданні суду першої інстанції - 30 000, 00 грн.

Відповідно до детального опису виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги від 10 грудня 2024 року Адвокатом станом на 17 березня 2025 року надано наступні послуги:

1. Зустріч з клієнтом, переговори, укладення договору з адвокатом, поточні усні консультації, отримання та вивчення документів, надання рекомендації, доведення позиції адвоката в спірних правовідносинах (5 год).

2. Підготовка заперечення до акту перевірки (5 год).

3. Підготовка скарги в порядку адміністративного оскарження (10 год).

4. Вибірка, та підготовка документів, доказів, підготовка та складання позовної заяви, виготовлення копій документів (80 год):

- подання позовної заяви та документів, копій документів до Чернігівського окружного адміністративного суду.

5. Підготовка, складання документів що підтверджують судові витрати в справі (витрати на правничу допомогу), виготовлення копій документів: договір, акт, детальний опис робіт (2 год).

Пунктом 2.1. цього опису зазначено, що гонорар за виконану роботу Клієнт сплачує 30 000, 00 грн.

Актом підтвердження виконаних робіт від 17 березня 2025 року, зокрема пунктом 1, сторони засвідчили, що роботи (послуги), передбачені Договором про надання правничої допомоги адвокатом від 10 грудня 2024 року, були надані Адвокатом своєчасно та в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 вказав, що в будь-якому випадку, суд зобов`язаний перевірити докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість, з огляду на положення частини четвертої статті 134 КАС України, згідно з якою для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

Враховуючи характер і складність справи, що стосується оскарження податкових повідомлень-рішень, значний обсяг матеріалів, які потрібно було дослідити та перевірити, необхідність формування чіткої правової позиції, а також участь представника позивача у чотирьох судових засіданнях, підготовку та подання процесуальних документів (зокрема, письмових пояснень, відзиву на заперечення, клопотань), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн є справедливою та співмірною з наданим обсягом правничих послуг.

Таке вирішення повністю відповідає принципам обґрунтованості та пропорційності, які були враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу згідно з вимогами частини дев`ятої статті 139 КАС України.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.

Повний текст постанови виготовлено 22.10.2025.