Справа № 440/11488/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 24 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/11488/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О. , розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просить суд:

визнати протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв?язку з настанням інвалідності І групи внаслідок захворювання, пов?язаного з виконанням обов?язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

скасувати пункт 15 протоколу №6/в від 07 лютого 2025 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

зобов?язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв?язку з настанням інвалідності І групи внаслідок захворювання, пов?язаного з виконанням обов?язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення відповідача про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги є протиправним, оскільки він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням І групи інвалідності, згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло 16.12.2010. У квітні 2012 року йому призначена та виплачена одноразова компенсація за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильскої катастрофи у розмірі 284.40 грн. Зміна групи інвалідності після первинного встановлення позивачу (16.12.2010) II група інвалідності на I групу інвалідності (11.12.2023) відбулась у понад дворічний строк. Відповідач зазначає, що частина 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, на яку посилається позивач, регулює порядок доплати ОГД у разі встановлення вищої групи інвалідності тим особам, які первинно обрали та отримали допомогу саме за цим Законом. Ця норма не застосовується до осіб, які первинно обрали інший вид компенсації за іншим законом. Спроба Позивача поєднати норму про доплату (ч. 4 ст. 16-3) з ігноруванням норми про вибір (ч. 7 ст. 16-3) є маніпулятивним тлумаченням законодавства

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

16.12.2010 під час первинного огляду органами МСЕК позивачу вперше встановлено II групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА № 016214.

11.12.2023 під час повторного огляду органами МСЕК позивачу з тих же підстав була встановлена I група інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12 ААГ № 536140 від 06.02.2024.

У зв`язку зі встановленням I групи інвалідності, у травні 2024 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.02.2025 №6/В, під час вивчення поданих на розгляд документів, а саме в довідці Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області Управління соціального захисту населення № 11-31/301 від 10.05.2024 встановлено, що ОСОБА_1 отримав компенсаційну суму за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" своїм правом на отримання компенсації", в розмірі 284 грн 40 коп., тобто скористався правом на отримання допомоги. Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Не погодившись з вказаним рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон України № 2232-ХІІІ) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон України № 2011-XII).

Статтею 1 Закону № 2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до частини 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду/оцінювання, зміни групи інвалідності чи причинного зв`язку - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи/довідці медико-соціальної експертної комісії про повторне встановлення інвалідності або відомості з електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи.

Таким чином, днем виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення йому ІІ групи інвалідності, а саме 16.12.2010.

Частиною 7 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ встановлено, у разі якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Відповідно до ч.9 ст. 16 Закону в редакції чинній на момент виникнення права у позивача (16.12.2010) на призначення ОГД зазначала, що якщо військовослужбовці, військовозобов`язані або резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, та члени їх сімей одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на таких виплат.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області №11-31/301 від 10.05.2024, ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначено та виплачено в квітні 2012 року одноразову компенсацію учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмір 284,40 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що отримавши у квітні 2012 року страхову виплату у розмірі 284,40 грн, позивач реалізував передбачене законодавством право на вибір виду соціальної виплати. Зазначений вибір є остаточним та не підлягає перегляду у зв`язку з подальшою зміною групи інвалідності. Норми законодавства не містять положень щодо можливості скасування раніше обраного виду забезпечення та призначення іншого виду допомоги у разі зміни обставин. Встановлення позивачу І групи інвалідності свідчить лише про погіршення стану здоров`я внаслідок тієї ж самої події, що вже була підставою для виплати, і не утворює нового страхового випадку, який би давав право на повторний вибір виду страхового забезпечення.

Вказані обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги після встановлення йому вищої групи (І групи) інвалідності.

Отже, суд висновує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітряних Сил, 6, м. Київ, Київська область, 03168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова