Справа № 300/871/25
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" жовтня 2025 р. справа № 300/871/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, начальника комісії - голови Військово-лікарської комісії Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України полковника медичної служби Дмитра Мірошниченка про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, начальника комісії - голови Військово-лікарської комісії Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України полковника медичної служби Дмитра Мірошниченка, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 21 жовтня 2024 року.
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 21 жовтня 2024 року.
Ухвалою. Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
26.08.2025 року через систему «Електронний суд» від Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
ОСОБА_1 , є військовослужбовцем за контрактом, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , солдат, стрілець.
21 липня 2024 року позивач проходив медичний огляд Військово-лікарською комісією (надалі- ВЛК) при військовій частині НОМЕР_3 .
Медичний огляд ВЛК в/'ч НОМЕР_3 оформлено довідкою виданою 21.07.2024 року за №5834.
Згідно довідки ВЛК від 21.07.2024 р. за №5834 позивачу встановлено діагноз: після травматичний двобічний коксартроз II стадії внаслідок закритого перелому клубової та крижової (S5 правобіч) кісток, у вигляді консолідованих переломів з помірним порушенням функції (S32.7); закритий перелом (2020) поперечних відростків L2, L3 у вигляді консолідованих переломів з помірним порушенням функції (S32.0).
Згідно вищезазначеної довідки ВЛК вказані захворювання не пов`язані із проходженням військової служби.
На підставі статей 61-6. 78-в графи II Розкладу хвороб мене визнано придатним для служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Позивача визнано непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, спеціальних спорудах.
Вказане рішення ВЛК оформлене згідно із Додатком №4 до Положення про Військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого наказом міністра оборони України від 14.08.2008 року за №402.
Ознайомившись із вищезазначеними висновками, встановленими позивачу діагнозами Військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_3 він вважав, що вказане рішення ВЛК прийняте із порушенням Положення про Військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, не відображає його реальний стан здоров`я та придатності до військової служби, а також невірно визначено причинний зв`язок захворювання з огляду на що підлягало скасуванню з прийняттям нової постанови (довідки ВЛК, свідоцтва про хворобу).
У зв`язку із незгодою рішення ВЛК в/ч НОМЕР_3 позивач подав скаргу до регіонально (гарнізонної, обласної) ВЛК №2 в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_2 та просив у скарзі її задовольнити: скасувати рішення ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 21 липня 2024 року оформлене довідкою за №5834 про визнання ОСОБА_1 придатним для служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Провести медичне обстеження та огляд з подальшим винесенням постанови про визначення непридатності до військової служби відповідно до вимог Положення «Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України», затвердженого Наказом міністра оборони України від 14.08.2008 року за №402.
Викликати позивача для проведення огляду/обстеження під час розгляду та вирішення питання про стан мого здоров`я та визначеності придатності до військової служби. Прийняти нову постанову ВЛК, якою визнати ОСОБА_1 непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку за статтями 61 та 81 Наказу міністра оборони України від 14.08.2008 року за №402 та змінити причинний зв`язок наявних у мене хвороб на такий, що пов`язаний з проходженням ним військової служби.
10 вересня 2024 року позивач отримав рішення гарнізонної ВЛК №2 в/ч НОМЕР_4
АДРЕСА_2 від 03 вересня 2024 року оформлене у формі довідки у якому вимоги позивача, які викладені у скарзі були частково задоволені, а саме встановлено та визнано, що «наслідки вибухової травми (У36.2) (26.03.2024) забою поперекового відділу хребта (S30.0) лікованої консервативно у вигляді відновленої функції. Травма легкого ступеня (згідно Класифікатора розподілу травм, за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 №370), так, пов`язапа із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про отримання травми, виданою командиром військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2024 №927 нт), а також після травматичний двобічний кокеартроз другого ступеня справа, першого ступеня зліва (МІ6.0), комбінована помірна контрактура правого кульшового суглоба з помірним порушенням функції правої нижньої кінцівки (М24.55). Пониження гостроти зору до 0,5 внаслідок міопії в 1,0 діоптрій при гостроті зору в 0,8 з корекцією правого ока, пониження гостроти зору до 0.8 діоптрій внаслідок міопії в 1,0 діоптрій при гостроті зору 1.0 з корекцією лівого ока (Н52.1). Початкова оптиконеропатія зорового нерва обох очей (1147.3) так, пов`язана з проходженням військової служби.
У іншій частині рішення гарнізонної ВЛК змінено у частині встановлених позивачу раніше діагнозів при медичному огляді ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 21 липня 2024 року, проте у частині придатності його до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони залишено без змін.
Не погоджуючись із висновками ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 21 липня 2024 року та ВЛК №2 в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_2 від 03 вересня 2024 року у частині щодо визнання позивача придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, а також щодо незміни причинного зв`язку наявних, виявлених інших хвороб, крім тих, про які встановлено рішенням гарнізонної ВЛК причинний зв`язок із проходженням військової служби, а також щодо необґрунтованої, безпідставної на думку позивача, зміни та тлумачення ВЛК .№2 в/ч НОМЕР_5 діагнозу щодо виявленого у позивача раніше «двобічного після травматичного коксартрозу II ст. з грибоподібною деформацією голівки лівої стегнової кістки та вираженим больовим синдромом (М16.4)» на «після травматичний двобічний кокеартроз другого ступеня справа, першого ступеня зліва (МІ6.0)», зміни діагнозу з раніше встановленого «Комбінована контрактура правого кульшового суглоба (М24.5)» на «комбіновану помірну контрактуру правого кульшового суглоба з помірним порушенням функції правої нижньої кінцівки (М24.55), ОСОБА_1 подав 21 жовтня 2024 року скаргу до Центральної ВЛК Збройних Сил України, у якій виклав суть своєї незгоди із висновками вказаних ВЛК та просив подану ним скаргу задовольнити, скасувати рішення ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 21 липня 2024 року оформлене довідкою за №5834 та рішення ВЛК №2 в/ч НОМЕР_4 від 03.09.2024 року оформлене довідкою за №1024 про визнання ОСОБА_1 придатним для служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони і зокрема : провести медичне обстеження та огляд ОСОБА_1 з подальшим винесенням постанови про визначення непридатності до військової служби відповідно до вимог Положення «Про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України», затвердженого Наказом міністра оборони України від 14. ОН. 2008 року за №402; викликати ОСОБА_1 для проведення огляду/обстеження під час розгляду та вирішення питання про стан його здоров`я та визначеності придатності до військової служби; прийняти нову постанову ВЛК, якою визнати ОСОБА_1 непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку за статтями 61 та 81 Наказу міністра оборони України від 14.08.2008 року за №402 або тимчасово непридатним, непридатним з переоглядом протягом 6-12 місяців, надати позивачу можливість у стаціонарних умовах провести хірургічну операцію та відновити стан його здоров`я.
ОСОБА_1 стверджує, що рішення щодо результату поданої ним 21.10.2024 року скарги він не отримав.
Вважаючи такі дії відповідачів протиправними позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Суд, у відповідності до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до абзацу сьомого підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, на ЦВЛК покладається розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Разом з тим, порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК визначений главою 3 розділу І Положення № 402.
У відповідності до пункту 3.2 глави 3 розділу І Положення № 402, скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом № 393/96-ВР.
Пунктом 3.3. глави 3 розділу І Положення № 402 встановлено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. Дії (бездіяльність), постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.
Дії (бездіяльність), прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
У відповідності до статті 15 Закону № 393/96-ВР визначено порядок розгляду заяв (клопотань), згідно якого органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У відповідності до статті 15 Закону № 393/96-ВР визначено порядок розгляду заяв (клопотань), згідно якого органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У преамбулі Закону України Про звернення громадян вказано, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів . Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України Про звернення громадян під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що звернення позивача адресоване Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України цілком відповідає терміну скарга статті 3 Закону України Про звернення громадян оскільки представник позивача звернувся в письмовій формі до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка є органом військового управління (згідно підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України є органом військового управління в складі якого є відділи які працюють за напрямками. Так, у Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України є відділ по роботі із громадянами, до повноважень якого належить забезпечення кваліфікованого, об`єктивного і своєчасного розгляду заяв, пропозицій і скарг громадян, що надходять до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з метою оперативного вирішення порушених у них проблем; підготовка проектів відповідей на звернення громадян.

Оскільки в Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України створена своя військово-лікарська комісія, відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК) Збройних Сил України.

Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України розглядає скаргу про перегляд постанови ВЛК та приймає рішення про наявність обґрунтованих підстав для перегляду постанови військово-лікарської комісії.

У випадку наявності обґрунтованих у скарзі підстав, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України переглядає постанову військово-лікарської комісії, скасовує її та приймає нову постанову.

У випадку відсутності обґрунтованих у скарзі підстав для перегляду постанови військово-лікарської комісії, постанова ВЛК не переглядається.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.