Справа № 260/3152/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Ужгород№ 260/3152/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

за участю секретаря судового засідання Фозекош В.В.,

позивача: представник - Борсенко О.В.,

відповідача: представник - Крупа-Газуда М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіма Лімітед» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексіма Лімітед» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наступні податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 30 січня 2024 року: 1) №630/07-16-07-01/43563995, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 121640,20 грн., в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями +110582,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 11058,20 грн.; 2) №631/07-16-07-01/43563995, яким встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за вересень 2023 року на суму 7335 грн; 3) №632/07-16-07-01/43563995, яким за затримку сплати акцизного податку визначено зобов`язання із сплати штрафу у сумі 12000,00 грн. та у сумі 91951,80 грн; 4) №633/07-16-07-01/43563995, яким за затримку сплати податку на прибуток визначено зобов`язання із сплати штрафу у розмірі 6544,15 грн; 5) №634/07-16-07-01/43563995, яким за не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штраф у розмірі 9259,80 грн; 6) №643/07-16-07-06/43563995, яким за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД нараховано пеню у розмірі 1017 896,21 грн; 7) №644/07-16-07-06/43563995, яким за ненадання інформації та її документального підтвердження на запит контролюючого органу застосовано штрафні санкції на загальну суму 28400,00 грн.

Заявлені позовні вимоги аргументує відсутністю у контролюючого органу підстав для нарахування Товариству у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме з 01.01.2021 по 30.06.2023, пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. Окрім того, встановлену за результатами проведеної перевірки розбіжність між іншими витратами на суму 388,1 тис. грн пояснив допущеною помилкою.

21 травня 2024 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що за результатами проведеної податкової перевірки встановлено факти порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема, заниження отриманого доходу та завищення задекларованих витрат, а також завищено розмір податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, що підтверджується відповідними первинними документами. Окрім того, перевіркою встановлено, що товариство несвоєчасно погашало суми податкових зобов`язань з податку на прибуток та акцизного податку у поданих ним податкових деклараціях, з огляду на що до такого було застосовано штрафні санкції. Також товариству були нараховані штрафні санкції за не здійснення реєстрації податкових накладних. Окрім того, контролюючим органом направлялись товариству численні запити щодо надання пояснень та документів, необхідних для проведення перевірки, однак відповіді на такі отримано не було. З огляду на що на позивача було накладено штраф у передбаченому законодавством розмірі. Звертає увагу суду на те, що позивач жодних доводів щодо протиправності таких висновків посадових осіб контролюючого органу не наводить. Також зазначає, що товариством було порушено строки розрахунків по зовнішньоекономічних операціях, що ним не заперечується. При цьому відхиляє посилання позивача на неможливість нарахування пені через запровадження в Україні карантину, оскільки дія такого обмеження стосується виключно порушень вимог податкового законодавства. Поряд з цим Закон України «Про валюту і валютні операції» не є складовою податкового законодавства.

19 серпня 2024 року представник відповідача подала через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких просила врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у засіданні суду проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, та просила суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 12 грудня 2023 року по 01 січня 2024 року посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС у Закарпатській області) було проведено документальну планову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі орган, за період з 12.03.2020 по 30.09.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.03.2020 по 30.09.2023 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіма Лімітед» (далі ТОВ «Ексіма Лімітед»), за результатами чого складено акт №54/07-16-07-01/43563995 від 08.01.2024.

Згідно з висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення ТОВ «Ексіма Лімітед»:

1) ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами та доповненнями, п.14.1.36, п.14.1.27 ст.14, п.44.1, п.44.2, ст.44, плі. 134.1.1 п. 134.1 ст. Податкового кодексу України від 02,12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, п. 5, п. 7, п. 10, п. 15 та п. 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінан: України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, із змінами і доповненнями, ст.1, п.1. ст.2, п. 2 ст. 3, п. 3 ст. 8, п.1. ст. 9, п. 2 статті 9 Закону України «Пре бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-XІV (із змінами та доповненням), та п.п.2.4, п. 2.15 та п. 2.16 п. 2 розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку № 88, п,6, п. 9.4. Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрат» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, із змінами і доповненнями, п. 21 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінане України від 31.12.1999 № 318, із змінами і доповненнями, у результаті чого встановлено заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 110582,00 грн, у тому числі: за 2022 рік на суму 77565,00 грн; за 1 квартал 2023 року на суму 13180,00 грн; за 2 квартал 2023 року на суму 270,00 грн, за 1 квартал 2023 року на суму 19565,00 грн;

2) п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями у результаті чого підприємством несвоєчасно погашено суми податкового боргу (податкового зобов`язання з податку на прибуток), зазначеного платником податку в поданих ним податкових деклараціях на загальну суму 130883,00 грн, у тому числі з затримкою до 30 календарних днів включно на суму 130883,00 грн;

3) п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в частині відсутності реєстрації податкових накладнк та розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 3335,00 грн та на обсяг операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою на загальну суму 178239,00 грн;

4) п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187, абз. г) п. 198.5, п.198.6. ст198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за вересень 2023 року на суму 7335,00 грн;

5) п.п. 222.1.1. п.222.1 ст. 222 Податкового кодексу України, у результаті чого підприємством несвоєчасно погашено суму податкового боргу (податкового зобов`язання) з акцизного податку, зазначеного платником податку в поданням податкових деклараціях на загальну суму 1159518,00 грн, у тому числі: з затримкою до 30 календарних днів включно на суму 240000,00 грн; з затримкою більше 30 календарних днів на суму 919518,00 грн;

6) п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, в частині не повідомлення органи ДПС про наявні об`єкти оподаткування та зміни їх відомостей у загальнії кількості 1 повідомлення;

7) пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.176.2а ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-Vl змінами і доповненнями, а саме несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб (з порушення місячного податкового періоду) в загальній сумі 8809,88 грн в т.ч. за квітень 2021 року в сумі 1080,00 грн, за травень 202 року в сумі 1080,00 грн, за липень 2021 року в сумі 1080,00 грн, за серпень 2021 року в сумі 1095,84 грн, за вересень 2021 року в сумі 1095,84 грн, за жовтень 2021 року в сумі 1095,84 грн., за листопад 2021 року в сумі 1095,84 грн, за грудень 2021 року в сумі 1186,52 грн;

8) пп. 168.1.5 п.168.1 ст.168, п.176.2а ст.176, пп.1.3 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, а саме несвоєчасну сплату військового збору (з порушення місячного податкового періоду) в загальній сумі 734,16 грн в т.ч. за квітень 2021 року в сумі 90,00 грн, за травень 2021 року в сумі 90,00 грн, за липень 2021 року в сумі 90,00 грн., за серпень 2021 року в cyмі 91,32 грн, за вересень 2021 року в сумі 91,32 грн, за жовтень 2021 року в сумі 91,32 грн, за листопад 2021 року в сумі 91,32 грн, за грудень 2021 року в сумі 98,88 грн;

9) частину 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VІII «Про валюту і валютні операції», в результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічна операцій (несвоєчасне зарахування валютної виручки на поточний валютний рахунок резидента за експортований товар) на загальну суму 195118,20 євро, що еквівалентно 7683473,74 грн, по імпортному контракту №22062022 від 22.06.2022, укладеному з нерезидентом «ІNFOZEMPLIN s.r.o.» (Priemyselna 45, 0710 Michalovce);

10) п.п. 73.3.3. п. 73.3. ст. 73 розділу ІІ «Адміністрування податків, зборів, платежів» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями - підприємством не подано інформацію та її документальне підтвердження, що було визначено в запитах Головного управління ДПС у Закарпатській області (в кількості 5 одиниць): від 19.12.2022 №13814/6/07-16-07-06; від 20.01.2023 №803/6/07-16-07-06; від 27.02.2023 №2338/6/07-16-07-06; від 27.04.2023 №5180/6/07-16-07-06; від 29.05.2023 №6253/6/07-16-07-06.

За результатами проведеної податкової перевірки, у зв`язку з виявленими порушеннями, 30 січня 2024 року ГУ ДПС у Закарпатській області прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

- №630/07-16-07-01/43563995, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 121640,20 грн, в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 110582,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 11058,20 грн;

- №631/07-16-07-01/43563995, яким встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за вересень 2023 року на суму 7335,00 грн та зменшено податковий кредит по ПДВ на загальну суму 4000,00 грн;

- №632/07-16-07-01/43563995, яким за затримку сплати акцизного податку до 30 календарних днів визначено зобов`язання із сплати штрафу у сумі 12000,00 грн. та більше 30 календарних днів у сумі 91951,80 грн;

- №633/07-16-07-01/43563995, яким за затримку сплати податку на прибуток до 30 календарних днів визначено зобов`язання із сплати штрафу у розмірі 6544,15 грн;

- №634/07-16-07-01/43563995, яким за не здійснення реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штрафні санкції у розмірі 9259,80 грн;

- №643/07-16-07-06/43563995, яким за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності нараховано пеню у розмірі 1017896,21 грн;

- №644/07-16-07-06/43563995, яким за ненадання інформації та її документального підтвердження на запит контролюючого органу застосовано штрафні санкції на загальну суму 28400,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття контролюючим органом вищезазначених податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення в спірних правовідносинах, суд виходить з наступного.

Ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI 02.12.2010 (далі ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №630/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

В 2023 році TOB «Ексіма Лімітед» експортувало плоскі піддони дерев`яні без бортів для транспортування продукції, такі, що були у використанні, розміром 120х80х12см на загальну суму 177251,00 грн.

В ході перевірки правильності формування доходів з податку на прибуток підприємства посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області встановлено, ще дохід від реалізації на експорт піддонів, згідно з вантажно-митними деклараціями №3455 від 11.02.2023, №18837 від 07.07.2023 та №26842 від 21.09.2023 не включено до складу рядка 2000 Звіту про фінансові результати (Форма № 2) «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт послуг)».

Окрім того, встановлено, що у складі доходів за серпень 2022 року ТОВ «Ексіма Лімітед» відобразило обсяги реалізації на експорт товаро-матеріальних цінностей у сумі 3708866 грн, що не узгоджується з відомостями вантажно-митних декларацій за серпень 2022 року, згідно з якими дохід склав 370984,17 грн.

Враховуючи наведене, перевіркою встановлено заниження TOB «Ексіма Лімітед» доходу, від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 178239,00 грн.

Також перевіркою встановлено, що 20 січня 2023 року TOB «Ексіма Лімітед» укладело з TOB «Ексіма - Т» договір оренди транспортних засобів, зокрема напівпричепу Krone 2007 року випуску, сідельного тягача Renault Magnum 2007 року випуску та напівпричепу Renault Magnum 2008 року випуску. Доходи від такої діяльності за період з 20.01.2023 по 30.09.2023 склали 7500,00 грн.

Однак в порушення правил бухгалтерського обліку та норм ПК України TOB «Ексіма Лімітед» не вірно зазначило у складі доходів доходи від наданих послуг оренди таких транспортних засобів. Зокрема, перевіркою встановлено заниження TOB «Ексіма Лімітед» доходу по операціям з оренди на загальну суму 1666,00 грн, у тому числі в І кварталі 2023 на суму 833,00 грн та в ІІІ кварталі 2023 на суму 833,00 грн.

Окрім того, перевіркою встановлено, що TOB «Ексіма Лімітед» придбавало послуги оренди автомобіля на суму 10500,00 грн у фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 03.01.2022 б/н, який нотаріально засвідчений не був.

Також перевіркою встановлено, що в перевіряємому періоді TOB «Ексіма Лімітед» придбало дизельне паливо на загальну вартість 44773,86 грн та використало на автомобіль, орендований від згаданої вище фізичної особи паливно-мастильні матеріали на загальну суму 42970,53 грн. Вартість паливно-мастильних матеріалів, списаних на вищенаведений автомобіль, у сумі 35809,00 грн TOB «Ексіма Лімітед» відображено у складі витрат за 2022 рік.

Оскільки в порушення вимог ст.799 Цивільного кодексу України укладений між TOB «Ексіма Лімітед» та фізичною особою ОСОБА_1 договір оренди нотаріально не засвідчений, перевіркою не визнано витратами суми виплат фізичній особі за користування транспортним засобом та витрати, понесені з утриманням транспортного засобу, а саме вартість списаних ПММ.

Перевіркою також встановлено, що згідно з даними бухгалтерського обліку інші витрати TOB «Ексіма Лімітед» за 2022 рік складають 5347079,00 грн, тоді як загальна вартість задекларованих витрат становить 5735200,00 грн. Таким чином, перевіркою встановлено завищення TOB «Ексіма Лімітед» за 2022 рік інших витрат на загальну суму 388121,00 грн.

З цього приводу директором TOB «Ексіма Лімітед» надано пояснення, що вказана розбіжність виникла у зв`язку з допущеною помилкою.

Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено, що в порушення п. 44.1 п. 44.2, п. 44.6 ст. 44 та пп. 134.1.1 п. 34.1 ст. 134 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, п. 20 «Положення стандарту бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, із змінами і доповненнями, ст. 3, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», із змінами та доповненнями, TOB «Ексіма Лімітед» за період з 12.03.2020 по 30.09.2023, безпідставно завищило інші витрати на загальну суму 388121,00 грн та занизило податок на прибуток на загальну суму 110582,00 грн.

Згідно з п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (п. 44.6 ст. 44 ПК України).

В розумінні пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Обґрунтовуючи правомірність податкового повідомлення-рішення №630/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024, відповідач посилається на встановлені актом перевірки факти порушення позивачем податкового законодавства. В свою чергу ТОВ «Ексіма Лімітед» жодних доводів та аргументів відсутності виявлених порушень ні в тексті позовної заяви, ані в судових засіданнях не надає.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази та аргументи сторін, суд зазначає наступне.

Принцип змагальності сторін є основним принципом будь-якого судочинства, за яким сторони процесу мають рівні процесуальні права та обов`язки для доведення своїх вимог і заперечень у суді. Це означає, що кожна сторона самостійно представляє докази, аргументи та контраргументи, тоді як суд виступає неупередженим арбітром, створюючи умови для реалізації цих прав і оцінюючи подані докази.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу в ч. 3 ст. 2 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративному судочинстві цей принцип відображається також в положеннях ч. 1 ст. 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, в адміністративному судочинстві за загальним правилом обов`язок доказування пропорційно розподілений між сторонами, які заявляють свої вимоги та подають заперечення. При цьому суб`єктами доказування в адміністративному судочинстві є усі учасники розгляду справи, які відіграють ключову роль у доказуванні.

Вказане підтверджується також положеннями ч. 5 ст. 160 КАС України, які регламентують вимоги до змісту позовної заяви. Так, зокрема, п. 4, 5 зазначеної процесуальної норми передбачено, що в позовній заяві зазначаються, серед іншого зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини.

Хоча особливістю адміністративного судочинства у порівнянні з іншими є презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, однак така не може виключати обов`язок позивача, як учасника адміністративного процесу, наводити свої аргументи та надавати наявні в нього докази на обґрунтування заявлених позовних вимог.

В розумінні ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положення ст. 79 КАС України передбачають, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 80 КАС України).

На виконання встановленого нормами ч. 2 ст. 77 КАС України процесуального обов`язку відповідач в якості доказу посилається на акт проведеної перевірки №54/07-16-07-01/43563995 від 08.01.2024 та додатки до нього, якими зафіксовано виявлені порушення податкового законодавства.

В розумінні Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі Порядок), акт документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати.

В свою чергу матеріали перевірки це акт (довідка) документальної перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Порядку, акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків (п. 5 розділу ІІ Порядку).

Отже, з вищенаведених положень вбачається, що акт документальної перевірки з додатками, в розумінні норм КАС України, може розглядатися в якості доказу на підтвердження факту виявлених під час проведення перевірки порушень податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, наявний в матеріалах справи акт №54/07-16-07-01/43563995 від 08.01.2024 за своєю формою відповідає вимогам Порядку, містить відомості щодо виявлених в діяльності ТОВ «Ексіма Лімітед» порушень податкового законодавства з посиланням на бухгалтерські та первинні документи, зведенням даних щодо відхилень повноти декларування фінансових показників.

В свою чергу позивач жодних аргументів чи доказів протиправності податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки, чи недостовірності зазначених в акті обставин не наводить. Представник позивача ні в тексті позовної заяви, ані в ході розгляду даної справи взагалі не навів жодного аргументів, що, на його думку, свідчать про протиправність дій та рішень відповідача або відсутність фактів порушення податкового законодавства. При цьому суд враховує те, що інтереси ТОВ «Ексіма Лімітед» в суді в цій справі представляє адвокат, який відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI, повинен забезпечувати реалізацію прав і обов`язків свого клієнта, в тому числі в адміністративному судочинстві, а тому зобов`язаний докладати бодай найменших зусиль та спроб обґрунтувати свою позицію у справі.

З огляду на вищенаведене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №630/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №631/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

Проведеною податковою перевіркою виявлено факти не проведення нарахування TOB «Ексіма Лімітед» податкових зобов`язань з ПДВ по наданих TOB «Ексіма-Т» послугах оренди транспортних засобів на підставі укладеного договору від 20.01.2023 за лютий та вересень 2023 року.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є, в тому числі, операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Враховуючи виявлене порушення, перевіркою встановлено заниження (не проведення нарахування) TOB «Ексіма Лімітед» податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 334,00 грн та відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних по вказаних операціях, у тому числі: за лютий 2023 року на суму 167,00 грн та за вересень 2023 року на суму 167,00 грн.

Окрім того, перевіркою встановлено, що TOB «Ексіма Лімітед» придбало у TOB «Елерон» дизельне паливо загальною вартістю 44773,86 грн, у тому числі ПДВ. ПДВ з вартості придбаних у TOB «Елерон» паливно-мастильних матеріалів у сумі 3001,00 грн відображено підприємством у складі податкового кредиту, у тому числі по періодах: червень 2022 2859,00 грн, серпень 2022 року 142,00 грн. Придбане дизпаливо TOB «Ексіма Лімітед» списало на автомобіль, що орендується у фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 03.01.2022 б/н, який нотаріально не засвідчений.

Відповідно до ст. 799 Цивільного кодексу України договори найму транспортних засобів за участю фізичної особи, договори позички транспортного засобу, у якому хоча б однією стороною є фізична особа підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Нормами абз. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України передбачено обов`язок платника податку нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Враховуючи вищезазначене, посадові особи ГУ ДПС у Закарпатській області дійшли висновку про порушення TOB «Ексіма Лімітед» вимог абз. г) п.198.5. ст.198 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 3001,00 грн, у тому числі по періодах: червень 2022 2859,00 грн, серпень 2022 року 142,00 грн.

Окрім того, перевіркою встановлено, що TOB «Ексіма Лімітед» у декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року у рядку 11.1 Декларацій Колонки Б «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» відображено ПДВ сплачено митним органам у сумі 1047126,00 грн. Разом з тим, сума ПДВ, сплачена митним органам за вказаний період, складає 1043126,00 грн, що підтверджується вантажно-митними деклараціями.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, в ході проведення перевірки встановлено, що TOB «Ексіма Лімітед» на порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України включило до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 4000,00 грн без підтвердження митними деклараціями, що свідчить про завищення податкового кредиту по ПДВ на суму 4000,00 грн.

Згідно зі змістом акту перевірки, посадова особа TOB «Ексіма Лімітед» погодилася з допущенням вищеописаних порушень податкового законодавства.

Зведені дані щодо задекларованих позивачем та встановлених у процесі проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 12.03.2020 по 30.09.2023 посадові особи ГУ ДПС у Закарпатській області навели в додатку 12 до акту перевірки.

Відповідач в якості доказу порушення позивачем податкового законодавства посилається на акт перевірки №54/07-16-07-01/43563995 від 08.01.2024 та додатки до нього. В свою чергу позивач жодних аргументів чи доказів протиправності цього податкового повідомлення-рішення чи недостовірності зазначених в акті обставин не наводить.

З огляду на наведені вище судом аргументи, враховуючи положення ст. 9, 72, 73, 76, 77, 79, 90, 160, наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №631/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №632/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

У період, що перевірявся, TOB «Ексіма Лімітед» здійснювало діяльність у сфері роздрібної торгівлі пивом солодовим, в наслідок якої задекларувало акцизного податку, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 2920702,00 грн.

Відповідно до п. 223.2 ст. 223 ПК України, платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Нормами пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України встановлено, що суми акцизного податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

В ході проведення перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області встановлено порушення TOB «Ексіма Лімітед» вимог пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України, у результаті чого підприємством несвоєчасно погашено суми податкового зобов`язання з акцизного податку, зазначеного в поданих податкових деклараціях, на загальну суму 1159518,00 грн, у тому числі: із затримкою до 30 календарних днів на суму 240000,00 грн; із затримкою більше 30 календарних днів на суму 919518,00 грн.

Відомості щодо дати подання податкової декларації з акцизного податку, граничного терміну її подання, задекларованої суми податку та кількості днів прострочення його сплати наведені в наявній в акті перевірки таблиці та додатку до податкового повідомлення-рішення №632/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024.

Будь-яких аргументів чи доказів сплати акцизного податку у встановлений нормами пп. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України строк позивач не надав. Жодних аргументів щодо відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій за наслідками виявленого порушення представник позивача ні в тексті позовної заяви, ані під час судового розгляду цієї справи не назвав.

З огляду на наведені вище судом аргументи, враховуючи положення ст. 9, 72, 73, 76, 77, 79, 90, 160, наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №632/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №633/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту акту перевірки №54/07-16-07-01/43563995 від 08.01.2024, в ході проведення такої посадові особи ГУ ДПС у Закарпатській області виявили випадки погашення TOB «Ексіма Лімітед» сум податкового зобов`язання з податку на прибуток, зазначених платником податку в поданих ним податкових деклараціях.

П. 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком (п. 137.4 ст. 137 ПК України).

Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено порушення TOB «Ексіма Лімітед» вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України, в результаті чого підприємство несвоєчасно погасило суму податкового зобов`язання з податку на прибуток, зазначеного в поданих податкових деклараціях, на загальну суму 130883,00 грн, у тому числі з затримкою до 30 календарних днів включно на суму 130883,00 грн.

Відомості щодо дати подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств, граничного терміну сплати податку, фактичного терміну сплати, задекларованої суми податку та кількості днів прострочення його сплати наведені в наявній в акті перевірки таблиці та додатку до податкового повідомлення-рішення №633/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024.

Будь-яких аргументів чи доказів сплати податку у встановлений нормами пп. 57.1 ст. 57 ПК України позивач не надав. Жодних аргументів щодо відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій за наслідками виявленого порушення представник позивача ні в тексті позовної заяви, ані під час судового розгляду цієї справи не назвав.

З огляду на наведені вище судом аргументи, враховуючи положення ст. 9, 72, 73, 76, 77, 79, 90, 160, наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №633/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №634/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

Проведеною перевіркою встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у період здійснення наступних операцій (в т.ч. в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п. 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання» розділу ІІІ акта перевірки), а саме:

- по наданих TOB «Ексіма Лімітед» послугах оренди транспортного засобу на загальну суму ПДВ 334,00 грн;

- на вартість списаних паливно-мастильних матеріалів на автомобіль, що орендується у фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 03.01.2022 б/н, який нотаріально не засвідчений, на суму 15005,00 грн, в тому числі ПДВ 3001,00 грн;

- на обсяг операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою на загальну суму 178239,00 грн.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, нормами податкового законодавства встановлено обов`язок платника податку на додану вартість скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату виникнення податкових зобов`язань податкову накладну. В разі порушення такого обов`язку норми ПК України передбачають відповідальність.

Так, ст. 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Допущені TOB «Ексіма Лімітед» порушення вимог ст. 201 ПК України зафіксовані в акті перевірки №54/07-16-07-01/43563995 від 08.01.2024. Відомості щодо дати та обсягу операції, суми ПДВ за такою зафіксовані в додатку до податкового повідомлення-рішення №634/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024.

Жодних аргументів щодо відсутності виявлених порушень представник позивача ні в тексті позовної заяви, ані під час судового розгляду цієї справи не навів.

З огляду на наведені вище судом аргументи, враховуючи положення ст. 9, 72, 73, 76, 77, 79, 90, 160, наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №634/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 є правомірним та скасуванню не підлягає.

При цьому суд відхиляє посилання представника позивача в обґрунтування неможливості застосування до підприємства будь-яких штрафних санкцій в період дії карантину з огляду на положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Згідно з такою законодавчою нормою, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

1) порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

2) відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

3) порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Однак 27 травня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року №2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У цьому Законі пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції: «У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Таким чином, початково встановлені особливості справляння податків та зборів забезпечували звільнення від відповідальності всіх без винятку платників податків (за умови належного виконання обов`язків у подальшому). Проте, з набранням чинності Законом №2260-IX передбачене підпунктом 69.1 звільнення від відповідальності було поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків відповідного обов`язку.

Окрім цього, Закон №2260-IX доповнив підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав для настання відповідальності за несвоєчасну реєстрацію платником податків податкових накладних та порушення виконання свого податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів.

Представник позивача не наводить жодних аргументів та не надає будь-яких доказів того, що введення на території України карантину зумовило неможливість виконання підприємством свого податкового обов`язку. Окрім того, значна частина порушень стосується періоду після завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №643/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

Посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області в ході проведення перевірки встановлено, що у період з 12.03.2020 по 30.09.2023 TOB «Ексіма Лімітед» здійснювало експорті та імпортні операції. Так, згідно з укладеними експортними зовнішньоекономічними контрактами товариство відвантажило на адресу іноземних покупців товар з оформленням митних декларацій у загальній сумі 426320,40 грн, що еквівалентно 15914029,74 грн. Валютна виручка за експортований товар зараховувалась на поточний валютний рахунок TOB «Ексіма Лімітед» в загальній сумі 301685,51 євро, що еквівалентно 11820289,32 грн, в тому числі з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків.

Станом на 30 вересня 2023 року дебіторська заборгованість по розрахунках за експортований товар з нерезидентом «Infozemplin s.r.o.» по контракту №1 від 03.04.2023 становить 125916,39 євро.

Окрім того, за період, що перевірявся, на виконання зовнішньоекономічного контракту №22062022 від 22.06.2022 TOB «Ексіма Лімітед» відвантажило нерезиденту «Infozemplin s.r.o.» товар на суму 195118,20 євро. Валютна виручка за реалізований товар надійшла на поточні валютні рахунки позивача у загальній сумі, еквівалентній 196399,70 євро, в тому числі з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків.

Згідно з результатами планової документальної перевірки та даних бухгалтерського обліку, станом на 30.09.2023 кредиторська заборгованість по розрахунках за експортований товар з нерезидентом «Infozemplin s.r.o.» по контракту №1 від 03.04.2023 становить 1281,50 євро.

Постановою Національного банку України від 02.01.2019 №5 затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі Положення). П. 21 розділу ІІ Положення визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Перевіркою встановлено, що TOB «Ексіма Лімітед» не отримувало у Центральному органі виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політку у сфері економічного розвитку Висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та/або імпорту товарів. Товариство не отримувало також довідки (сертифікати) щодо підтвердження форс-мажорних обставин, виданих уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору або третьої країни. Позивач також не звертався до судових органів з позовом про стягнення з нерезидента заборгованості в іноземній валюті.

З огляду на виявлені порушення валютного законодавства ГУ ДПС у Закарпатській області здійснило нарахування пені у сумі 1017896,21 грн.

В тексті позовної заяви представник позивача підтвердив відсутність спору щодо встановлених під час перевірки кількості днів порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях. В обґрунтування протиправності податкового повідомлення-рішення №643/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 позивач посилається виключно на норми п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки вважає, що з огляду на вчинення порушення у період дії карантину пеня за таке нараховуватися не може.

Проте суд не погоджується з такою позицією позивача у зв`язку з таким.

З преамбули Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон) вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Статтею 13 Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Зокрема ч. 1 ст. 13 Закону передбачено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з ч. 2 вказаної статті, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Частиною 5 ст. 13 Закону передбачена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України передбачено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (ч. 4 ст. 11 Закону).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (ч. 6 ст. 11 Закону).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (ч. 8 ст. 13 Закону).

Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

Хоча положеннями Закону не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями ПК України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення ПК України. Закон та ПК України регулюють різні сфери державної політики.

Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено ст. 13 Закону) відсутні.

Частинами 1 - 3 ст. 3 Закону передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, Суд доходить висновку, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Так, дійсно, відповідно до абз. 11 п. 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така норма застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Окрім того, зміни до положень Закону здійснюються виключно шляхом внесення змін до нього. Однак до Закону не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

Отже, висновок, що дія положення абз. 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який передбачає не нарахування пені протягом дії карантину, розповсюджується і на пеню за порушення строків розрахунків, що передбачена частиною п`ятою Закону, є помилковим.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, сформульованою у постанові від 23 липня 2024 року у справі №240/25642/22 у подібних правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд вважає правомірним податкове повідомлення-рішення №643/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №644/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024 суд зазначає наступне.

Оскарженим податковим повідомлення-рішенням до TOB «Ексіма Лімітед» застосовано штрафні санкції у сумі 28400,00 грн за неподання на надіслані ГУ ДПС у Закарпатській області запити інформації та її документального підтвердження.

Так, п. 73.3 ст. 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України).

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, в тому числі:

- для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

- отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, інформацію щодо дотримання встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність", а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

В свою чергу платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Закарпатській області скерувало на адресу TOB «Ексіма Лімітед» запити про надання пояснень та їх документального підтвердження від 19.12.2022 №13814/6/07-16-07-06, від 20.01.2023 №803/6/07-16-07-06, від 27.02.2023 №2338/6/07-16-07-06, від 27.04.2023 №5180/6/07-16-07-06 та від 29.05.2023 №6253/6/07-16-07-06.

Згідно з п. 42.1 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

Вищезазначені запити були скеровані рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації позивача, однак повернулися до адресанта без вручення з відміткою органу поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання». Тому в розумінні ст. 42 ПК України такі запити вважаються врученими TOB «Ексіма Лімітед».

Поряд з цим, витребувану у запитах інформацію та документи позивач у встановлений строк не надав. Вказана обставина зафіксована в акті №2/07-16-07-06-04/43563995 від 02.01.2024. Позивач жодних заперечень з цього приводу не наводить.

Відповідно до п. 121.3 ст. 121 ПК України, неподання або подання не в повному обсязі інформації про структуру власності або про кінцевого бенефіціарного власника самостійно або на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-1 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє від обов`язку подання інформації, передбаченої статтею 44-1 цього Кодексу.

З огляду на викладене суд вважає правомірним податкове повідомлення-рішення №644/07-16-07-01/43563995 від 30.01.2024.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи та наявних в матеріалах доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіма Лімітед» (місцезнаходження: вул. Ужанська, буд. 49, офіс 1, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006, код ЄДРПОУ - 4356995) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 44106694) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 жовтня 2025 року.

СуддяР.О. Ващилін