Справа № 480/7648/25
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2025 року Справа № 480/7648/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу №480/7648/25 за позовом Мобільного рятувального центру швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивач, Мобільний рятувальний центр швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_1 , в якій просить суд:
- визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2025, постанову про стягнення виконавчого збору від 17.09.2025 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 17.09.2025 по виконавчому провадженні №79116570, які винесені головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ігорем Давидко.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 09.10.2024 року Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №480/2875/24, направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області оновленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та 01.01.2023. А отже, виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/2875/24 відбулось до винесення державним виконавцем постанов від 17.09.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 79116570, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження по справі №480/7648/25, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.10.2025 року об 11 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Не погоджуючись з позовними вимогами, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції у відзиві зазначило, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов діяв у спосіб та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про виконавче провадження". За таких обставин, державний виконавець вважає оскаржувані постанови правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 16.10.2025, враховуючи триваючу безпекову ситуацію на території Сумського району та міста Суми, розгляд справи відкладено на 22.10.2025 року о 10 год. 00 хв.
В судове засідання 22.10.2025 представники сторін, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, враховуючи надання сторонами усіх доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, справа розглянута судом у письмовому провадженні.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі №480/2875/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, окрім іншого, зобов`язано Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, станом на 01.01.2021, станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, та із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 року, з 01.02.2021року, з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року.

21.03.2025 Сумським окружним адміністративним судом на виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист, з яким ОСОБА_1 звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

17.09.2025 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79116570.

17.09.2025 року державним виконавцем на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

17.09.2025 року державним виконавцем на підставі ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.

Вважаючи, що дані постанови винесені державним виконавцем протиравно, оскільки рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №480/2875/24 виконано до винесення державним виконавцем постанов від 17.09.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 79116570, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5: «Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи».

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, так виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті

26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частинами 1-3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.04.2020 по справі №480/3452/19.

Крім цього відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

У цій справі судом встановлено, що виконавчий документ, виданий Сумським окружним адміністративним судом на виконання рішення від 26.08.2024 у справі №480/2875/24 відповідав вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», не закінчився строк пред`явлення його до виконання, і він пред`явлений на виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, а відтак державним виконавцем Відділу правомірно винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 79116570, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

При цьому, суд бере до уваги, що 09.10.2024 року Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №480/2875/24, направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023.

Отже, станом на день винесення постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 79116570, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, рішення суду було виконаним.

За таких обставин, суд робить висновок про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 79116570, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Мобільного рятувального центру швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2025, постанову про стягнення виконавчого збору від 17.09.2025 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 17.09.2025 по виконавчому провадженні №79116570, які винесені головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик