Справа № 280/6241/25
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Справа № 280/6241/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни (вул. Максименка, буд. 4, офіс 108, м. Київ), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни, до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивачка просить:

визнати податкове повідомлення-рішення від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704 протиправним та скасувати його в частині стягнення з позивача податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік з 01.01.2023 по 30.04.2023 в сумі 1 981,14 грн.

визнати податкове повідомлення-рішення від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704 протиправним та скасувати його в частині стягнення з позивача податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 в сумі 2 099,42 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення рішення від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704, від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704, якими нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023-2024 рік в загальній сумі 5940,80 грн., є протиправним та підлягають скасуванню в частині стягнення з позивача податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік з 01.01.2023 по 30.04.2023 в сумі 1981,14 грн.; за 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 в сумі 2099,42 грн., з огляду на те, що нерухоме житлове майно (одна з квартир) знаходиться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території (місті Мелітополь Запорізької області). Також зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: орієнтовний розрахунок суми судових витрат складається із 968,96 грн. витрат на оплату судового збору; 4000,00 грн. -витрат на надання правничої допомоги. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 23.07.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.

05.08.2025 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов. У відзиві зазначено, що позивач є власником об`єктів нерухомого майна: квартира, загальна площа 71,4 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира, загальна площа 73,48 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа оподаткування 144,88 кв.м. З огляду на вищезазначене, ГУ ДПС у Запорізькій області сформоване податкове повідомлення рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704 на суму 1981,14 грн., від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704 на суму 2099,42 грн. Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення сформовані законно та обґрунтовано. Також вважає необґрунтованими та не співмірними витрати на правову допомогу, які заявлені позивачкою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

12.08.2025 від представника позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, яка містить клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання зазначає, що з відзиву відповідача вбачається, що він намагається заплутати суд посиланням на норми законодавства, які регулюють не об`єкт оподаткування та можливість оподаткування його податком на нерухомість, а норми, які регулюють саме ставки податку на нерухомість, строки та порядок дій податкового органу щодо оподаткування податком на нерухоме майно. Дана справа має резонансний та соціально значущий характер, оскільки впливає по суті на всі випадки щодо оподаткування податком на нерухоме майно, яке знаходиться на окупованій території України, за спірні періоди 2023 - 2024 років та може бути прецедентом для таких спорів. Крім того, розгляд справи в порядку спрощеного провадження не передбачає касаційного оскарження, що позбавить позивача права на відстоювання своєї позиції у разі необхідності касаційного оскарження.

Ухвалою від 13.08.2025 у задоволенні клопотання представника позивачки про розгляд в порядку загального позовного провадження справи №280/6241/25 відмовлено.

15.08.2025 засобами системи «Електронний суд» від представника позивачки надійшли додаткові пояснення аналогічні за змістом позовній заяві.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником об`єктів нерухомого майна, а саме:

- квартири, загальною площею 71,4 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартири, загальною площею 73,48 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальна площа належної позивачці житлової нерухомості 144,88 кв.м.

ГУ ДПС у Запорізькій області сформоване податкове повідомлення рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704 на суму 2884,30 грн., від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704 на суму 3056,50 грн., які відправлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем податкової адреси: АДРЕСА_1 . Лист отримано платником 31.03.2025.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, ПКУ), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 статті 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 ПК України).

Відповідно до статті 265 Податкового кодексу України до складу податку на майно відноситься податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункт 266.2. статті 266 ПКУ).

Згідно пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПКУ).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. (п.п. 266.6.1., п. 266.5. ст. 266 ПК України).

Відповідно до п.п.266.7. ст. 266 ПК України визначено порядок обчислення суми податку, а саме: обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року з подальшим продовженням його терміну відповідними Указами. Воєнний стан діє і станом на цей час.

За статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

12 травня 2022 року Законом України №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» абзац перший пункту 69 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ викладено у новій редакції: «Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті».

Підпунктом 69.22. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, в редакції Закону №2142-IX від 24.03.2022 та Закону №3050-IX від 11.04.2023, передбачено, зокрема:

- тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей (абзац перший п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ)

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України:

за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

З аналізу наведених вище правових норм ПКУ вбачається, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки врегульовано статтею 266 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ, на період дії воєнного стану на території України.

Визначальним у змісті підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (в редакції Закону від 24.03.2022 №2142-IX) є те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за об`єкти, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.

Наведене кореспондується із висновками Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2025 року у справі №400/15519/23.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. ( пункт 1 абзацу четвертого п.п. 69.22. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України» від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309, Розділу ІІ Тимчасово окуповані російською федерацією території України значиться Мелітопольська міська територіальна громада (UA0068953), з датою початку тимчасової окупації - 25.02.2022 р.

При цьому, згідно пункту 1 абзацу 4 п.п. 69.22. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується, до завершення такої окупації.

Таким чином, площа об`єкта оподаткування - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа цієї квартири складає 71,4 кв.м., враховуючи перебування її на тимчасово окупованій території не мала враховуватись у загальну площу об`єктів житлової нерухомості для здійснення обрахунку податку на нерухоме майно.

За змістом пп. 266.4.1 п 266.4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Враховуючи те, що квартира, яка знаходиться на тимчасово окупованій території у місті Мелітополь Запорізької області, яка належить позивачеві на праві власності на підставі договору дарування від 06.10.2020 (№1813), є нерухомим майном, відмінним від земельної ділянки, з огляду на його розташування, податок на яке, не нараховується та не сплачується, об`єктом оподаткування має бути виключно об`єкт - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,48 кв.м.

Позиція податкового органу висловлена у відзиву є безпідставною, оскільки контролюючий орган неправомірно враховує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно її площу до загальної площі об`єктів оподаткування, застосовуючи пільгу визначену пп. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України до загальної площі усіх об`єктів нерухомості належних позивачці (144,88 кв.м - 60 кв.м = 84,88 кв.м як база оподаткування).

Втім, беручи до уваги той факт, що об`єкт житлової нерухомості, розташований на окупованій території, то його площа взагалі має бути відсутня у загальній площі для оподаткування, пільга, встановлена пп. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України має застосовуватись виключно до квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною площею 73,48 кв.м (73,48 кв.м - 60,00 кв.м = 13,48 кв.м), а не до загальної площі всіх об`єктів, які належать на праві власності позивачці.

Такі дії контролюючого органу призводять до правової невизначеності та свідчать про некоректне тлумачення відповідачем норм чинного податкового законодавства, адже не підлягає нарахуванню та стягненню податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єкта, який на підставі закону взагалі не мав включатися до такого обрахунку та нарахування.

З огляду на приписи пп. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України, базою оподаткування слугувала 13,48 кв.м (73,48 кв.м - 60,00 кв.м).

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704 та від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704 є протиправними, адже контролюючим органом не застосовано пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ при нарахуванні спірного податку за 2023 рік з огляду на те, що частина житлової нерухомості позивачки знаходиться на тимчасово окупованій російською федерацією території (місті Мелітополь Запорізької області).

Відтак, розмір податкового зобов`язання позивачки за даним податком має становити не більше ніж:

За 2023 рік 903,16 грн (13,48 кв.м * 6 700 грн * 1%)

За 2024 рік 957,08 грн (13,48 кв. м * 7 100 грн * 1%).

З огляду на наведене, слід визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704 та від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704 та скасувати їх в частині нарахування позивачці податкового зобов`язання з податку на нерухом майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік в сумі 1981,14 грн.; за 2024 рік в сумі 2099,42 грн.

Інші доводи та аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» №33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» №48939/99, «Moskal v. Poland» №10373/05).

За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн., який слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни (вул. Максименка, буд. 4, офіс 108, м. Київ), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати податкове повідомлення-рішення від 20.02.2025 року №0-0829-UA0082704 протиправним та скасувати його в частині нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік в сумі 1 981,14 грн.

Визнати податкове повідомлення-рішення від 10.03.2025 року №0-0829-UA0082704 протиправним та скасувати його в частині нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2024 рік в сумі 2 099,42 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «23» жовтня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль