Справа № 480/6828/24
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2025 року Справа № 480/6828/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко Л.В.,
представника позивача адвоката Іващенка О.М.,
представника відповідача Свистун Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6828/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІКОМПРЕСОРМАШ" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі направлення від 09.04.2024 №1292/18-28-07-07, виданого ГУ ДПС у Сумській області, та на підставі наказу ГУ ДПС у Сумській області від 09.04.2024 №801-кп начальником відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС у Сумській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного Акціонерного Товариства "Науково-виробниче Акціонерне Товариство "ВНДІКОМПРЕСОРМАШ" ( далі - Позивач та/або АТ «НВАТ "ВНДІКОМПРЕСОРМАШ") з питань дотримання валютного законодавства по зовнішньоекономічних контрактах від 15.02.2023 №15022022, від 09.02.2023 №1.02, від 03.04.2023 №23/04/03-В за період діяльності з 09.02.2023 по 16.04.2024.
За результатами проведеної перевірки 23.04.2024 складено Акт №4928/18-28-07-07-07/0022434/118 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного Акціонерного Товариства "Науково-виробниче Акціонерне Товариство "ВНДІКОМПРЕСОРМАШ", відповідно до якого відповідачем зроблені висновки про порушення позивачем граничних термінів розрахунків за зовнішньоекономічними операціями по контрактах, укладених Позивачем з нерезидентами, зокрема, встановлено порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», пункту 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» при виконанні :
Контракту від 03.04.2023 №23/04/03-В, укладеному з нерезидентом «Rotors Tech s.r.o.» (Slovenska Republika) в сумі 64 474,39 євро за період з 18.10.2023 по 16.04.2024 року;
Контракту від 09.02.2023 № 1.02, укладеному з нерезидентом OpenSea, s.r.o. (Slovakia) в сумі 182 047,02 дол. США за період з 03.09.2023 по 16.04.2024, в сумі 106 572, 48 дол. США за період з 22.11.2023 по 16.04.2024 року, в сумі 130 772, 83 євро, за період з 18.11.2023 по 16.04.2024;
Контракту від 15.02.2023 №15022022, укладеному з нерезидентом Legarta
Logistics d.o.o. (Сербія) в сумі 50 475, 76 євро за період з 27.09.2023 по 16.04.2024 та в сумі 273 169, 00 дол. США за період з 22.10.2023 по 16.04.2024.
Позивач вважає протиправними та просить скасувати податкове повідомлення-рішення, зазначаючи, що податковим органом не враховано наявність форс-мажорних обставин при виконанні зазначених контракті, зокрема введення воєнного стану в Україні.
Крім того, за змістом п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України для платників податків та контролюючих органів тимчасово до 01 серпня 2023 року року зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. На думку позивача, наведена норма поширюється і на правовідносини, які регулюються Законом України «Про валюту і валютні операції», адже контроль за дотриманням строків розрахунків в іноземній валюті покладено саме на контролюючі органи.
Також, по контракту з нерезидентом OpenSea, s.r.o. (Slovakia) позивач 30.08.2023 звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з нерезидента OpenSea, s.r.o..(Slovakia) заборгованості у розмірі 580619,50 доларів. 04.09.2023 позовну заяву залишено без руху, а 20.09.2023 судом відкрите провадження у справі 920/1032/23. Проте, контролюючий орган припинив нарахування пені лише 19 вересня 2023 року, тобто з дня, що передував дню винесення ухвали про відкриття провадження по справі, а не з моменту звернення чи надсилання позовної заяви. Враховуючи те, що позивач подав до суду позовну заяву 30.08.2023 з вимогами про стягнення заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом до завершення граничних термінів розрахунків за таким контрактом, вважає, що підстави для нарахування пені за період з 03.09.2023 по 19.09.2024 відсутні.
Також позивач просить врахувати рішення Постійно діючого третейського суду при Громадській організації «Рада адвокатів України» від 20.08.2023 по справі №2/07/23 та від 07.10.2023 по справі №1/08/23, якими з компаній-нерезидентів «RotorsTech» s.r.o. (Slovenska Republica) та Legarta Logistics d.o.o. (Сербія) на користь ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» стягнута заборгованість за відповідними контрактами, що виключає нарахування пені.
Також, позивач зазначив, що 18.05.2023 він звернувся до обслуговуючого банку з проханням зарахувати валютну виручку, яка надійшла від нерезидента Legarta Logistics d.o.o. (Сербія), у сумі 126 300,61 євро, вважати її виручкою по специфікації від 29.03.2023 №3 до контракту від 15.02.2023 №15022022, укладеному з нерезидентом Legarta Logistics d.o.o. (Сербія), інвойс 042 від 03.04.2023. Порте, банк листом від 22.05.2023 року відмовив АТ «НВАТ "ВНДІКОМПРЕСОРМАШ" у зарахуванні коштів на його користь та повернув кошти Legarta Logistics d.o.o. (Сербія), однак, ці обставини відповідачем не були взяті до уваги.
За результатами перевірки складено акт від 23.04.2024 №4928/18-28-07- 07-07/00220434/118, яким встановлено порушення ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» ч. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473- VIII «Про валюту та валютні операції» (далі - Закон №2473-VIII), п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова №18), зокрема порушення вимог валютного законодавства в частині дотримання граничного строку розрахунків:
по контракту від 03.04.2023 № 23/04/03-B, укладеному з нерезидентом «RotorsTech» s.r.o. (Slovenska Republica) у сумі 64 474,39 євро за період з 18.10.2023 по 16.04.2024 року;
по контракту від 09.02.2023 № 1.02, укладеному з нерезидентом OpenSea s.r.o. (Slovakia) у сумі 182 047,02 дол. США за період з 03.09.2023 по 16.04.2024 року, у сумі 106572,48 дол. США за період з 22.11.2023 по 16.04.2024 року, у сумі 130 772,83 євро за період з 18.11.2023 по 16.04.2024 року;
по контракту від 15.02.2023 № 15022022, укладеному з нерезидентом Legarta Logistics d.o.o. (Сербія) у сумі 50 475,76 євро за період з 27.09.2023 по 16.04.2024 року, у сумі 273 169,00 дол. США за період з 22.10.2023 по 16.04.2024 року.
При цьому посилання позивача на існування форс-мажорних обставин, як на підставу зупинення перебігу строків розрахунків, зокрема в питанні дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічних контрактах, на думку відповідача, не заслуговують на увагу. Так, Законом України від 02.12.1997 № 671/97-ВР «Про торгово- промислові палати в Україні» (далі - Закон № 671/97-ВР) та Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України 18.12.2014 № 40 визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються саме сертифікатом, а не листом, розміщеним на сайті ТПП України. При цьому лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Більш того, загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання, яким в даному випадку є порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам.
Також, відповідач не погоджується та вважає, що положення пп.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.
Стосовно питання зупинення нарахування пені у зв`язку із зверненням резидентом до суду з позовом про стягнення заборгованості, відповідач зазначає, що значення має день прийняття позовної заяви до розгляду (до провадження) судом, а не день звернення суб`єкта господарювання до суду, тому за період з 03.09.2023 по 19.09.2023 року пеня контролюючим органом нарахована правомірно.
З приводу повернення банком валютної виручки, яка надійшла від неризидента Legarta Logistics d.o.o відповідач зазначив, що згідно відповіді банку №764 від 22.05.2023 р., позивачу відмовлено у зарахуванні платежу у сумі 126 300,61 євро, відповідно до п. 5.2 статті 5 розділу 1 Правил банківського обслуговування суб`єктів господарювання - клієнтів корпоративного бізнесу. Тобто, позивачу було відмовлено у зарахуванні на поточний рахунок коштів від Legarta Logistics d.o.o у зв`язку з ненаданням документів, що необхідні для належної перевірки Клієнта та отримувача, і які свідчать про правомірність здійснення Клієнтом переказу в іноземній валюті. Відповідно, це не дозволяє контролюючому органу не нараховувати пеню за порушення строків розрахунків по експортним контрактам з огляду на відмову банку у зарахуванні коштів в іноземній валюті на поточний рахунок резидента у зв`язку недотримання останнім вимог, пов`язаних з особливостями обслуговування поточних рахунків в іноземній валюті.
На виконання вимог ПК України, ГУ ДПС у Сумській області Позивачу направлені письмові запити за податковою адресою ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ», а саме запит від 20.11.2023 № 2093/12/18-28-07-07-05, від 29.12.2023 № 2337/12/18-28- 07-07-05 за зовнішньоекономічними контрактами від 15.02.2023 № 15022022, від 09.02.2023 № 1.02, від 03.04.2023 № 23/04/03-В.
Норми Податкового кодексу України, зокрема ст. 42 ПК України, яка регулює порядок листування платників податків та контролюючого органу, не вимагає від податкового органу після надсилання документів перевіряти особу, яка їх отримала, зокрема перевіряти наявність у останньої відповідних повноважень. Натомість, відповідні діївчиняє працівник установи зв`язку. Згідно з п.42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Тобто надіслані відповідачем ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» запити про надання документів вважаються належним чином врученими, оскільки їх надіслано на податкову адресу Позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Крім того, копію наказу Головного управління ДПС у Сумській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 09.04.2024 р. № 801-кп вручено під розписку 10.04.2024 в.о. головного бухгалтера позивача Дідоренко Дар`ї Сергіївні та ознайомлено її з направленням на проведення перевірки, що позивачем не заперечується.
Щодо рішень Постійно діючого третейського суду при Громадській організації «Рада адвокатів України» від 20.08.2023 по справі №2/07/23 та від 07.10.2023 по справі №1/08/23, якими з компаній-нерезидентів «RotorsTech» s.r.o. (Slovenska Republica) та Legarta Logistics d.o.o. (Сербія) на користь ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» стягнуто заборгованість по контрактам від 03.04.2023 № 23/04/03-B та від 09.02.2023 № 1.02 відповідач зазначив, що ні в ході перевірки, ні під час звернення до суду з цим позовом позивач не повідомляв про ці рішення. Крім того, ухвалення третейським судом рішення про задоволення позову не є у розумінні ч. 7 ст. 13 Закону №2473-УШ підставою для ненарахування пені за порушення граничних строків розрахунків. Тобто передбачена у Законі №2473-УШ можливість не нараховувати пеню пов`язується саме з наявністю відповідного рішення суду або міжнародного комерційного арбітражу.
Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. При цьому, п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За результатами перевірки складено акт від 23.04.2024 №4928/18-28-07- 07-07/00220434/118, яким встановлено порушення ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» ч. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473- VIII «Про валюту та валютні операції» (далі - Закон №2473-VIII), п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова №18), зокрема порушення вимог валютного законодавства в частині дотримання граничного строку розрахунків:
по контракту від 03.04.2023 № 23/04/03-B, укладеному з нерезидентом «RotorsTech» s.r.o. (Slovenska Republica) у сумі 64 474,39 євро за період з 18.10.2023 по 16.04.2024 року;
по контракту від 09.02.2023 № 1.02, укладеному з нерезидентом OpenSea s.r.o. (Slovakia) у сумі 182 047,02 дол. США за період з 03.09.2023 по 16.04.2024 року, у сумі 106572,48 дол. США за період з 22.11.2023 по 16.04.2024 року, у сумі 130 772,83 євро за період з 18.11.2023 по 16.04.2024 року;
по контракту від 15.02.2023 № 15022022, укладеному з нерезидентом Legarta Logistics d.o.o. (Сербія) у сумі 50 475,76 євро за період з 27.09.2023 по 16.04.2024 року, у сумі 273 169,00 дол. США за період з 22.10.2023 по 16.04.2024 року ( том 1 а.с.29-35).
Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає таке.
Спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства є Закону України «Про валюту і валютні операції».
Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Зокрема частиною першою статті 13 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно частини другої вказаної статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина восьма статті 13 Закону №2473-VIII).
Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до частини першої ст. 13 Закону №2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Підпунктом 21 розділу 2 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарнихднів. Водночас, відповідно до пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Згідно з пунктом 14-4 Постанови №18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
Частиною 5 ст. 13 Закону №2473-УШ передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.
Відповідно до частини сьомої ст.13 Закону №2473-УШ, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Суд погоджується з доводами позивача про протиправність нарахування пені за період з 03.09.2023 по 19.09.2024 по контракту з нерезидентом OpenSea, s.r.o. (Slovakia).
Так, судом встановлено, що позивач 30.08.2023 звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з нерезидента OpenSea, s.r.o..(Slovakia) заборгованості у розмірі 580619,50 доларів. 04.09.2023 позовну заяву залишено без руху, а 20.09.2023 судом відкрите провадження у справі 920/1032/23 ( том 1 а.с.48-49). За період з 03.09.2023 по 19.09.2024 податковим органом нарахована пеня у розмірі 339517,44 грн ( том 1 а.с. 24 на звороті).
Разом з тим, у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що з урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява, а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що дата звернення резидента із позовом до суду про стягнення з нерезидента заборгованості за ЗЕД контрактом або дата відправлення позову поштою є датою прийняття позовної заяви судом, внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків у іноземній валюті, як це передбачено положеннями частини сьомої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції".
Таким чином, підставою для з зупинення нарахування пені за порушення термінів, передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду судом. Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортними чи імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.
За таких обставин спірне податкове повідомлення рішення в частині нарахування пені в розмірі 339517,44 грн за період з 03.09.2023 по 19.09.2024 по контракту від 09.02.2023 № 1.02, з нерезидентом OpenSea, s.r.o. (Slovakia) є протиправним і підлягає скасуванню.
Інші доводи позивача на обгрунтування позовних вимог, на переконання суду, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Стосовно форс-мажорних обставин при виконанні зазначених контрактів, зокрема введення воєнного стану в Україні, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини шостої статті 13 Закон України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Отже, введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як форс-мажорну обставину для не перерахування контрагентом - нерезидентом на рахунки позивача коштів за поставлений товар в межах зовнішньоекономічних контрактів.
Доказів у вигляді відповідної довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту або третьої країни, які б підтверджували виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР «Про торгово- промислові палати в Україні» під форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. До таких обставин належать: виняткові погодні умови, стихійні лиха (епідемія, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання перевалів, блискавка, пожежа, посуха, повінь, просідання та зсув ґрунту), інші стихійні лиха, а також збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, воєнні дії, акти тероризму тощо.
Одночасно з цим, у ч. 2 ст. 14-1 Закону № 671/97-ВР визначено, що торгово- промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Крім того, згідно з п. 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України 18.12.2014 № 40 (5) (далі - Регламент), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів. Таким чином, Законом № 671/97-ВР та Регламентом чітко визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються саме сертифікатом, а не листом, розміщеним на сайті ТПП України, котрий не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Також, посилання позивача на п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким для платників податків та контролюючих органів тимчасово до 01 серпня 2023 року року зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, як на підставу для зупинення перебігу строку розрахунків в іноземній валюті, суд вважає безпідставним, з огляду на таке.
Так, Законом України № 2118-IX від 03.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 69, відповідно до якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Проте, питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом України «Про валюту і валютні операції». Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону (стаття 3).
Відповідних змін до Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині зупинення перебігу строків не вносилось.
Не зупинялись відповідні строки і нормативними документами Національного банку України, який відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VIII встановлює граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Навпаки, пунктом 14-2 Постанови Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (в редакції Постанови від 4 квітня 2022 року N 68) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів здійснених з 05 квітня 2022 року зменшено з 365 днів до 90 календарних днів. В подальшому граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів здійснених з 05 квітня 2022 року згідно Постанови Національного банку України від 07.06.2022 №113 становили 120 днів, а згідно Постанови Національного банку України від 07.07.2022 №142 - 180 днів.
В даному випадку слід зауважити, що вказані акти Національного банку України (постанови), якими визначено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, мають силу закону, оскільки частиною першої статті 13 «Про валюту і валютні операції» встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Суд вважає, що з огляду на специфічність спірних правовідносин (строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів), які врегульовано окремим спеціальним нормативно - правовим актом - Законом України «Про валюту і валютні операції», та врегульовують конкретну визначену його предметом групу правовідносин, відмінну від податкових правовідносин, положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Стосовно повернення банком валютної виручки, яка надійшла від неризидента Legarta Logistics d.o.o судом встановено, що листом №37 від 18.05.2023 позивач просив банк «Райффайзен Банк» валютну виручку, що надійшла від Legarta Logistics d.o.o в сумі 126 300,61 євро вважати виручкою по специфікації №3 від 29.03.2023 до контракту №15022022 від 15.02.2023 р. (інвойс 042 від 03.04.2023 р.). Проте, позивачу відмовлено у зарахуванні платежу у сумі 126 300,61 євро, відповідно до п. 5.2 статті 5 розділу 1 Правил банківського обслуговування суб`єктів господарювання - клієнтів корпоративного бізнесу.
Водночас, відповідно до п. 5.2 статті 5 розділу 1 наведених Правил, розрахункові документи/платіжні інструкції Клієнта в іноземній валюті виконуються Банком лише за умови надання Клієнтом до Банку в паперовій та/або електронній формі всіх документів, що необхідні для належної перевірки Клієнта та отримувача, свідчать про правомірність здійснення Клієнтом переказу в іноземній валюті та/або є достатніми для здійснення Банком валютного нагляду/додаткового аналізу документів (інформації) про валютні операції відповідно до вимог законодавства України та внутрішніх документів Банку. У разі ненадання документів на запит Банку та/або невідповідності вимогам чинного законодавства та/або віднесення Банком валютної операції до сумнівної, Банк має право не здійснювати зарахування коштів в іноземній валюті на Поточний рахунок та повернути кошти відправнику.
Таким чином, Позивачу було відмовлено у зарахуванні на поточний рахунок коштів від Legarta Logistics d.o.o у зв`язку з ненаданням позивачем документів, необхідних для належної перевірки Клієнта та отримувача, і які свідчать про правомірність здійснення Клієнтом переказу в іноземній валюті. З огляду на положення ст.13 Закону №2473-VIII, наведена обставина не є підставою для ненарахування пені.
Також суд не вбачає в діях податкового органу порушення процедури проведення документальної виїзної перевірки.
На виконання вимог Податкового кодексу України, відповідачем направлені письмові запити за податковою адресою ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ», а саме запит від 20.11.2023 № 2093/12/18-28-07-07-05, від 29.12.2023 № 2337/12/18-28- 07-07-05 за зовнішньоекономічними контрактами від 15.02.2023 № 15022022, від 09.02.2023 № 1.02, від 03.04.2023 № 23/04/03-В ( том 1 а.с.108, 109-110).
Положення статті 42 Податкового кодексу України, яка регулює порядок листування платників податків та контролюючого органу, не вимагає від податкового органу після надсилання документів перевіряти особу, яка їх отримала, зокрема перевіряти наявність у останньої відповідних повноважень. Натомість, відповідні дії вчиняє працівник установи зв`язку. Згідно з п.42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Тобто надіслані відповідачем ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» запити про надання документів вважаються належним чином врученими, оскільки їх надіслано на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Щодо посилання позивача на рішення Постійно діючого третейського суду при Громадській організації «Рада адвокатів України» від 20.08.2023 по справі №2/07/23 та від 07.10.2023 по справі №1/08/23, якими з компаній-нерезидентів «RotorsTech» s.r.o. (Slovenska Republica) та Legarta Logistics d.o.o. (Сербія) на користь ПрАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» стягнуто заборгованість по контрактам від 03.04.2023 № 23/04/03-B та від 09.02.2023 № 1.02, суд зазначає, що ні в ході перевірки, ні під час звернення до суду з цим позовом позивач не повідомляв про ці рішення.
Крім того, ухвалення третейським судом рішення про задоволення позову не є у розумінні ч. 7 ст. 13 Закону №2473-VШ підставою для ненарахування пені за порушення граничних строків розрахунків. Тобто передбачена у Законі №2473-VШ можливість не нараховувати пеню пов`язується саме з наявністю відповідного рішення суду або міжнародного комерційного арбітражу.
Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. При цьому, п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.
Зі змісту наведених вище нормативних актів висновується, що під судом, зазначеним у частині сьомій статті 13 Закону № 2473-УІП, слід розуміти відповідний орган судової системи держави, зокрема, створений відповідно до Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті України або інший арбітраж (третейський суд), створений у відповідності до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».
Своєю чергою, підставою для зупинення строків, передбачених частиною сьомою статті 13 Закону № 2473-УШ, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків, є рішення суду про задоволення позову.
Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.10.2021 у справі №810/248/18 та у постанові від 09.01.2025 у справі №320/5804/18 за наслідками системного аналізу положень законів України «Про третейські суди» та «Про міжнародний комерційний арбітраж».
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІКОМПРЕСОРМАШ" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задвольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2025 року.

Суддя Л.М. Опімах