Справа № 120/5599/25
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5599/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

22 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, стягнення коштів та шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо накладення арешту на кошти ОСОБА_1 без урахування суми коштів, що була виконаною в межах виконавчого провадження № 66094232.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

20 жовтня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участі.

Надаючи оцінку вказаній заяві, судова колегія звертає увагу, що оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження. А тому, заява ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 червня 2021 року Чернівецьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 150/592/19 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчих досліджень (висновки експерта від 09 квітня 2019 року № 58 та від 23 квітня 2019 року № 59) в загальній сумі 2100,07 гривень.

У 2024 році Чернівецьким відділом державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 150/592/19, виданого Чернівецьким районним судом Вінницької області 17 червня 2021 року.

Постановою державного виконавця від 27 травня 2024 року виконавчий лист № 150/592/19, що виданий Чернівецьким районним судом Вінницької області 17 червня 2021 року, повернуто стягувачу без подальшого виконання на підставі пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". У цій постанові зазначено, що залишок нестягнутої суми судових витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчих досліджень за виконавчим документом, складає 617,35 гривень, а залишок нестягнутого виконавчого збору - 61,72 гривень.

26 серпня 2024 року головним державним виконавцем Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоус Г.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75903603 з примусового виконання виконавчого листа № 150/592/19, що виданий Чернівецьким районним судом Вінницької області 17 червня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2100,07 гривень. Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 210,01 гривні.

Також 26 серпня 2024 року головним державним виконавцем Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоус Г.А. винесено постанову, якою визначено для ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, зокрема:

- плата за користування автоматизованою системною виконавчого провадження в сумі 69 гривень;

- винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 56,15 гривень;

- винесення постанови про закінчення виконавчого провадження в сумі 56,15 гривень;

- винесення постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 29,10 гривень;

- винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 29,1 гривень. Загальна сума мінімальних витрат склала 239,50 гривень.

25 листопада 2024 року головним державним виконавцем Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоус Г.А. винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 в загальному розмірі 2549,58 гривень (стягнення судових витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчих досліджень в сумі 2100,07 гривень, виконавчий збір в сумі 210,01 гривень та мінімальні витрати виконавчого провадження в сумі 239,50 гривень).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

З приводу позовної вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 400000 гривень, то суд враховує наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, відповідно до частин 2, 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відтак, звертаючись до суду із вимогами щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, слід вказати, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Стверджуючи про те, що діями (бездіяльністю) відповідача позивачеві завдано моральну шкоду, останнім не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті, що виключає можливість стягнення такої.

Апеляційна скарга не містить жодних доказів спричинення позивачу моральної шкоди.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно зазначено, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Ватаманюк Р.В. Боровицький О. А.