Справа № 320/48602/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,

за участі представника позивача - Барського К.М.,

представника відповідача - Казарь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «А.В.С. КАПІТАЛ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «А.В.С. КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2024 (форма «Д») №2, податкове повідомлення-рішення від 13.06.2024 (форма «Д») №2 та податкове повідомлення-рішення від 13.06.2024 (форма «ПС») №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки, призначеної на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у зв`язку з неотримання запиту про надання пояснень та документів. Також зазначено, що позивачем долучено до заперечень звіти про оцінку нерухомого майна, які підтверджують факт реалізації об`єктів нерухомості за цінами вище ніж зазначено у наданих звітах, що підтверджує відсутність бази оподаткування для додаткового блага.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки, викладені в рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що за період з 12.08.2021 по 31.12.2023 встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 367 620,84 гривень, а саме: неутримання податку на доходи фізичних осіб із суми доходу (додаткового блага - суми знижки), утвореного при продажу позивачем житлових приміщень фізичним особам нижче ринкової вартості такого об`єкта. Також позивачем не утримано та не перераховано військовий збір, що призвело до заниження зобов`язання по військовому збору на загальну суму 113 968,40 грн.

В ході перевірки здійснено аналіз та співставлення подальших договорів купівлі-продажу квартир протягом року на підставі бази даних Фонду державного майна України, виявлено, що оціночна вартість вища, ніж купівельна ціна.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 та від 20.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від Акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «А.В.С. КАПІТАЛ» 16.09.2025 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управління ДПС у м. Києві на підставі наказу від 08.04.2024 №2263-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку АТ «ЗНВКІФ «АВ.С. Капітал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 12.08.2021 по 31.12.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 12.08.2021 по 31.12.2023.

Актом від 24.05.2024 №52701/Ж5/26-15-24-02-02/44311085 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 12.08.2021 по 31.12.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.08.2021 по 31.12.2023 (надалі «Акт перевірки») встановлено порушення:

- пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.4.4 п,- 168.4 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1367620,84 грн., в том числі за 2023 рік у сумі 1367620,84 гривень;

- пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу XX, пп. 1.6. п. 161 підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.2.17 «е» п. 164.2, п.164.5 ст. 164, пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження суми військового збору на загальну суму 113 968,40 грн., в тому числі за 2023 рік у сумі 113968,40 гривень;

- пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами, розділу II та розділу III «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затвердженого наказом Мінфіну України від 13.01.2015 №4, а саме: неподання до контролюючого органу за основним місцем обліку податкових розрахунків та невідображення в них сум додаткового блага не в грошовій формі при продажу житлових приміщень фізичним особам (за ознакою 126) за період II кварталквартал 2023.

Не погодившись із результатами акту перевірки, позивач подав заперечення на акт перевірки за вих. №АВС/31-05/24-01 від 31.05.2024.

Листом від 12.06.2024 за вих. №11045/І/26-15-24-02-02-08 ГУ ДПС повідомив позивача про те, що надані позивачем документи не спростовують акту перевірки, у зв`язку з чим заперечення позивача залишені без задоволення, а висновки акту перевірки без змін.

На підставі висновків акта перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 13.06.2024 (форма «Д») №2, яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 1 367 620,84 грн та нараховано 341 905,21 грн. штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення від 13.06.2024 (форма «Д») №2, яким збільшено зобов`язання з військового збору на суму 113 968,40 грн та нараховано 28 492,10 грн. штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення від 13.06.2024 (форма «ПС») №2, за неподання податкового розрахунку сум доходу на суму 1020,00 грн. штрафних санкцій.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до ДПС України зі скаргою від 21.06.2024 за вих. №АВС-21/06-24 (зареєстровано за вх. №25583/6 від 28.06.2024).

За результатами розгляду скарги, ДПС України рішення про результати розгляду скарги від 22.08.2024 №25635/6/99-00-06-01-03-06 залишило податкові-повідомлення рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та матеріали справи, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу без змін, виходячи із такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Положеннями підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За правилами підпункту «е» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 172.3. статті 172 Податкового кодексу України, дохід від продажу об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта, розрахованої модулем електронного визначення оціночної вартості Єдиної бази даних звітів про оцінку, або не нижче ринкової вартості такого об`єкта, визначеної суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) відповідно до законодавства та зазначеної у звіті про оцінку, зареєстрованому в Єдиній базі даних звітів про оцінку.

Відповідно до пункту 172.8 статті 172 Податкового кодексу України визначено, що для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності або будь-яких інших аналогічних прав на об`єкти нерухомості, неподільний об`єкт незавершеного будівництва/майбутній об`єкт нерухомості, подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім їх успадкування та дарування.

Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що звіти про оцінку майна не відповідають критерію допустимості доказів в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на той факт, що такі документи не надавалися позивачем під час проведення перевірки, колегія суддів зазначає таке.

У постанові від 08 вересня 2019 року у справі №802/1069/13-а Верховний Суд зауважував, що обставина щодо порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.

Також у постановах від 08 вересня 2019 року у справі №802/1069/13-а, від 01 квітня 2020 року у справі №640/637/19, від 04 березня 2020 року у справі №0440/5658/18 Верховний Суд висловив позицію про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, контролюючий орган до прийняття рішення за результатами такої перевірки зобов`язаний призначити та провести позапланову перевірку.

Поряд з наведеним у постановах від 24 лютого 2020 року у справі №440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі №420/13197/20 Верховний Суд висловив позицію, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами Податкового кодексу України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

Узагальнюючи наведені вище підходи, суд апеляційної інстанції у цій справі зазначає, що платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених Податковим кодексом України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки.

Разом з тим, платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю. Крім того, документи, які не належать до первинних бухгалтерських документів, проте можуть підтверджувати певні обставини, які стосуються предмета доказування у межах спору, що розглядається у суді, можуть бути надані стороною спору під час судового розгляду.

Згідно матеріалів справи, позивачем реалізовано своє право відповідно до абзацу 2 п.44.6 статті 44 Податкового кодексу України, яким передбачено, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Так, позивачем 31.05.2024 подано заперечення на акт перевірки, до якого додано копії всіх звітів про оцінку майна.

Таким чином, контролюючий орган отримав копії одинадцяти звітів про оцінку майна до прийняття рішень, але протиправно не взяв їх до уваги.

Відповідно до пункту 86.7 стаття 86 Податкового кодексу України заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

В матеріалах справи міститься лист Фонду державного майна України від 10.09.2024, в якому зазначено інформацію про надані представником позивача до контролюючого органу звіти про оцінку майна. Так, у листі повідомлено, що в Єдиній базі зареєстровані звіти про оцінку майна з унікальними реєстраційними номерами: 11-07856501, 11-07856774, 11-07857642, 11-07856975, 11- 07857321, 11-07856888, 11-07857573, 11-20240529- , 11-07860029, 11-07854543 та 11-20240529- (інформація зі звітів додається). Додатково проінформовано, що усі зазначені звіти мають в Єдиній базі статус «Зареєстровано», що вказує на те, що звіти не перевірялись нотаріусами під час посвідчення відповідних правочинів.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що ним не прийнято вказані звіти, оскільки листом Фонду державного Майна України від 07.06.2024 №10-66-15567 повідомлено, що надані на розгляд матеріали (копії окремих аркушів) не є звітами про оцінку майна, не відповідають вимогам Положення, що унеможливлює їх перевірку. У зв`язку із цим повернуто надані матеріали без рецензування (т.1, а.с.110-111).

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3.1 Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31.10.2011 №1585/1 у випадках, передбачених пунктом 2.1 розділу II цього Положення, до письмового запиту на проведення рецензування додається оригінал звіту про оцінку майна. Рецензування копії звіту про оцінку майна, що складався в паперовій формі, та паперової копії звіту про оцінку майна, складеного в електронній формі (далі - копії звіту про оцінку майна), допускається лише у випадках, визначених цим Положенням.

Суд дійшов висновку, що у вищевказаному листі Фонд повідомив контролюючий орган про те, що не має змоги надати рецензію на копії окремих аркушів звітів про оцінку майна, які надані відповідачем не в оригіналі та не є прошити і пронумерованими оригіналами звітів, а відтак не є звітами про оцінку майна.

Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що надані позивачем звіти не є звітами про оцінку майна, не відповідають вимогам Положення, що унеможливлює їх перевірку, оскільки контролюючим органом допущено підміну інформації, яка викладена у листі Фонду державного майна України від 07.06.2024.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно дійшов висновку, що Головне управлінням ДПС у м. Києві не вправі відхиляти оцінку майна, надану платником податків, оскільки вказані звіти зареєстровані належним чином в Єдиній базі з унікальними реєстраційними номерами.

Враховуючи наявність звітів про оцінку майна, які були надані позивачем, вбачається, що вищенаведені об`єкти нерухомості не були реалізовані за ціною нижче, ніж наведена у звітах про оцінку, які зареєстровані в Єдиній базі звітів про оцінку. Відповідачем протиправно нараховано суми додаткового блага (сума перевищення ринкової вартості над вартістю продажу), щодо квартири №85 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка ; №29 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка ; №86 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка ; №17 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка ; №130 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка блага; №122 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка ; №78 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка ; №128 в будинку №19 по вулиці Анатолія Луценка , оскільки відсутня база оподаткування для нарахування додаткового блага.

Крім того, судом встановлено, що на підтвердження своїх доводів представником відповідача до суду надано довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 09.04.2024 на момент проведення перевірки (т.1, а.с.97-108).

Апелянт наполягає, що дата формування довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості 09.04.2024 є актуальною і єдиною на момент перевірки, адже позивачем не надано до перевірки відповідні звіти про оцінку майна.

З цього приводу судова колегія зазначає, що згідно до пункту 172.3 статті 172 Податкового кодексу України визначено, що дохід від продажу об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта, розрахованої модулем електронного визначення оціночної вартості Єдиної бази даних звітів про оцінку, або не нижче ринкової вартості такого об`єкта, визначеної суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) відповідно до законодавства та зазначеної у звіті про оцінку, зареєстрованому в Єдиній базі даних звітів про оцінку.

Єдина база даних звітів про оцінку (далі - Єдина база) - державна автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, до складу якої входять база даних, програмне забезпечення, модуль електронного визначення оціночної вартості, сервіс послуги електронного визначення оціночної вартості та автоматичного формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості.

З метою формування інформаційної основи для визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості Фонд державного майна України використовує інформаційні джерела з відкритим доступом та дані про ціни, зазначені в договорах купівлі-продажу об`єктів нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості, внесені нотаріусами до Єдиної бази, а також дані про ринкову вартість об`єктів нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості, внесені до Єдиної бази на підставі звітів про оцінку.

Визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості здійснюється автоматично, на підставі даних про об`єкт нерухомості, неподільний об`єкт незавершеного будівництва/майбутній об`єкт нерухомості, внесених до Єдиної бази будь-якою особою за допомогою мережі Інтернет, що підтверджуються офіційними документами на такий об`єкт. Перелік даних, які вносяться особою до Єдиної бази з метою визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, затверджується Фондом державного майна України.

За результатом визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості Єдиною базою формується довідка про його оціночну вартість з автоматичним присвоєнням кожній довідці унікального реєстраційного номера.

Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості за результатами електронного визначення оціночної вартості є чинною впродовж 30 календарних днів з дня її формування Єдиною базою.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що копії довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості, які сформовані модулем електронного визначення, датовані 09.04.2024, проте реалізацій об`єктів нерухомості відбулася раніше, а саме у 2023 році.

Отже, довідки складено через рік після укладення відповідних договорів купівлі-продажу (договори укладалися у 2023 році, а саме: 07.09.2023, 31.07.2023, 28.04.2023, 31.08.2023, 05.09.2023, 28.09.2023, 10.07.2023, 01.05.2023, 24.05.2023, 24.08.2023, 03.07.2023).

Таким чином, надана оцінка станом на 3 квартал 2024 року не може бути належним доказом на підтвердження ціни реалізації об`єктів нерухомості у 2023 році.

Контролюючий орган під час проведення перевірки не звернув на вказану обставину уваги, а також не встановлював вартість квартир станом на день продажу.

В той же час, частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником.

Таким чином, надані відповідачем довідки, сформовані автоматично модулем електронного визначення оціночної вартості Єдиної бази даних звітів про оцінку, не відображають вартість об`єктів нерухомого майна на дату укладення відповідного договору.

Додатково колегія зазначає, що судом першої інстанції прийнято до уваги той факт, що відповідач не може обмежити право позивача застосувати звіт про оцінку, який наданий позивачем та зареєстрований в Єдиній базі звітів про оцінку.

З цього приводу судова колегія зазначає, що підпунктом 13 пункту 172.3 статті 172 Податкового кодексу України якщо особа не погоджується з результатами автоматичного визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості, вона має право звернутися до суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) з метою визначення ринкової вартості такого об`єкта.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до контролюючого органу разом із запереченнями звіти про оцінку об`єктів нерухомого майна та довідки про внесення інформації зі звіту про оцінку до єдиної бази звітів про оцінку. Вищевказані звіти про оцінку майна (квартир) складені на дату укладення договорів та зареєстровані у встановленому порядку:

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 104 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № СПЖАОМ622753) є дата 24.08.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. 24.08.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №708);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 86 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № АОДЖР3473614) є дата 25.09.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Недоступом Д.В. 25.09.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №1200);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 29 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № БАЧКОТ226161) є дата 31.07.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Собко І.О. 31.07.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №279);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 78 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № ЮГКФХ978688) є дата 31.05.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. 31.05.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №448);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 133 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № ПБЮАНЧ619362) є дата 24.05.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. та 24.05.2023р. зареєстрований в реєстрі за №431);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 130 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № АКБНВЗ985475) є дата 10.07.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Собко І.О. 10.07.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №212;

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 84 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № ЕАЦФСП270169) є дата 28.04.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. 28.04.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №319;

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 85 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № БДЦУВЛ944803) є дата 31.08.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською О.В. 31.08.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №620);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 122 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № ПНБСЕЯ554968) є дата 28.09.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською О.В. 28.09.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №915);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 128 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 29.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № ТИЦООЧ548181) є дата 03.07.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. 03.07.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №521);

- датою оцінки (датою, на яку визначається вартість майна) у звіті про оцінку майна (квартира 17 м. Бровари вул. Анатолія Луценка 19 від 28.05.2024, ідентифікатор звіту за базою ФДМУ № ДБПЖЕЛ249923) є дата 07.09.2023 (Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською О.В. 07.09.2023р. та зареєстрований в реєстрі за №900).

Таким чином, всі надані платником податків звіти про оцінку майна містять дату оцінки (дату, на яку визначалася ринкова вартість майна), яка є тотожною даті продажу відповідного об`єкту нерухомого майна за договорами купівлі-продажу.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали податкової перевірки містили визначення ринкової вартості майна, яку визначено на кожну відповідну дату кожного продажу майна за відповідним договором купівлі-продажу.

Враховуючи наведене, для визначення ринкової вартості першочерговим було застосування звітів про оцінку майна, наданих платником податків, а не застосування автоматичного визначення, наданого модулем Єдиної бази, адже усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (абз. 3 п. 112.7 ст. 112 Податкового кодексу України).

Також судова колегія встановила, що під час розгляду справи, судом першої інстанції досліджено та встановлено, що квартири (№№84, 133, 104) були пошкоджені внаслідок залиття, що відбулося через прорив трубопроводу центрального опалення та обрив сильфонного компенсатора, що був неякісно встановлений на центральних стояках водопостачання.

Факт залиття підтверджується актом від 15.04.2023 про залиття, аварію, що трапилась в системі опалення, який підписано управителем багатоквартирного будинку, теплопостачальною організацією та водопостачальною організацією Відтак зазначені вище квартири (№№84, 133, 104) були продані за ринковими цінами, які були зменшені внаслідок пошкодження квартир внаслідок залиття.

З матеріалів справи вбачається, що замовника будівництва повідомив (довідка ТОВ «Гудфор-Лівінг» від 28.05.2024 за вих. №28-05-24/ГЛ/2), що в період ІІ -ІІІ кварталів 2023 року, середня ринкова вартість продажу 1 кв. м. житлового приміщення (квартири) у багатоквартирному будинку №19 розташованому за адресою м. Бровари вулиця Анатолія Луценка становила, у різні періоди від 18 000,00 грн. до 28 000,00 грн.

В апеляційній скарзі апелянт зазначені обставини та документи не ставить під сумнів, а відтак погоджується із ними.

Доводам апелянта щодо відсутності порушення відповідачем процедури проведення перевірки у зв`язку з неотриманням запиту про надання пояснень та документів судова колегія не надає оцінку, оскільки судом першої інстанції зазначено, що твердження позивача про неотримання запиту не може бути належною підставою у даній справі, оскільки правовим наслідком складання та направлення контролюючим органом на адресу платника письмового запиту про подання інформації є виникнення обов`язку в останнього подати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.

Представником позивача в судовому засіданні 22.10.2025 вказаний висновок суду першої інстанції в цій частині підтримано, жодних заперечень не зазначено.

Оцінюючи наведені аргументи, суд апеляційної інстанції виходить з такого, що всі доводи Головного управління ДПС у м. Києві, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі №320/48602/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді О.В.Карпушова

Є.І.Мєзєнцев