Справа № 420/21171/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 належного розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 належного розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2018 року по 30.06.2018 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2018 року по 30.06.2019 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 належного розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2018 року по 30.06.2019 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 , яка полягає у не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2019 року по 31.03.2025 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 належного розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2019 року по 31.03.2025 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі систематично здійснювали порушення прав на належний соціальний захист позивача та не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в повному розмірі за період з 31.10.2016 року по фактичний момент звільнення з військової служби у військовій частині НОМЕР_3 . Разом з тим, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб -роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Січень 2008 року та березень 2018 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, січень2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 грудня 2015 року по лютий 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 01 березня 2018 року. Командування військової частини НОМЕР_3 врахувало лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку № 1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Отже, командуванням ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 в період з 01.03.2018 року по 31.03.2025 року, у межах спірних правовідносин безпідставно оминули норми абзацу третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) не встановили, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу (грошового забезпечення) ОСОБА_1 суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

Ухвалою від 07.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача Військової частини НОМЕР_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

До суду від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Так, починаючи з 01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням, якою фактично було встановлено нові підвищені розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу. У зв`язку з прийняттям вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, грошове забезпечення, у тому числі посадові оклади військовослужбовців, в тому числі і позивача, збільшилися в абсолютному розмірі. Вбачається, що позивач не звернув увагу на те, що березень 2018 року є місяцем підвищення грошових доходів (його грошового забезпечення) і відповідно, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої виплати індексації позивачу здійснюється з квітня 2018 року. З огляду на вимоги п.5 Порядку №1078, вбачається, що березень 2018 року є місяцем підвищення грошових доходів (грошового забезпечення), і відповідно, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з квітня 2018 року, що обумовлено п.8 Розділу І «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 відповідно до якого, грошове забезпечення виплачується, а саме щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий. Отже виплату підвищеного у березні 2018 року грошового забезпечення було здійснено у квітні 2018 року. З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. Отже, для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01.04.2018 року по 30.06.2018 і що це право порушив ІНФОРМАЦІЯ_4 . Лише в роз`ясненні Департаменту фінансів № 248/1485 від 26.03.2018 було зазначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення необхідно здійснювати з квітня 2018 року. Також зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було. Відповідно до п. 1.5 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до чинного законодавства України, цих Правил, вказівок та роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України, забезпечувальних фінансових органів та відповідних служб забезпечення (в межах їх відповідальності). Відповідно до п. 1.3. наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» Міністр оборони України головний розпорядник бюджетних коштів, а реалізує він свої функції безпосередньо через Департамент фінансів Міністерства оборони України, а також у своїй діяльності військові частини керуються роз`ясненнями та вказівками Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_4 діяв відповідно до вище зазначеного Роз`яснення так як окремих інших розпоряджень не було. Отже, бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 не є протиправною.

До суду від відповідача військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що саме командир Військової частини НОМЕР_3 відповідальний за оформлення та подання відповідних розрахунків всіх необхідних документів, задля здійснення фінансового забезпечення його військової частини. Саме командир Військової частини НОМЕР_3 , відповідно до вищевказаного наказу зобов`язаний особисто підписувати першим підписом фінансові документи, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати, договори і угоди, фінансову звітність та службове листування з питань фінансового забезпечення та організувати фінансове забезпечення згідно з вимогами законодавства та цих Правил, забезпечити своєчасне витребування і одержання від забезпечувального фінансового органу належних військовій частині коштів, їх облік і подання фінансової звітності. посадові особи військової частини НОМЕР_3 у відповідності до Наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280 Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України (зі змінами) проводили відповідні розрахунки розмірів грошового забезпечення та надавали відповідні грошові відомості підписані посадовими особами військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_2 задля замовлення відповідних коштів. У посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 не було будь яких об`єктивних чи суб`єктивних обставин безпідставно зменшувати чи збільшувати розмір частин грошового забезпечення Позивача, так як виключно за заявкою та документами посадових осіб Військової частини НОМЕР_3 , які самостійно її формували та направляли здійснювалось замовлення коштів для виплати грошового забезпечення Позивача. Зважаючи на вищевикладене, та те що Позивач не проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , командир військової частини НОМЕР_2 не був її ні прямим ні безпосереднім командиром (начальником) Військова частина НОМЕР_2 являється неналежним відповідачем. Крім того, позовні вимоги Позивача є хибними та не законним, у зв`язку з тим що, протягом 2018 року Перевищення порогу у розмірі 103% не відбулося, а починаючи з 2019 року по момент звільнення Позивачу виплачувалась індексація грошового забезпечення.

До суду від відповідача військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що за оскаржуваний період Позивачу індексація грошового забезпечення не виплачувалась або мала виплачуватись в іншому розмірі. Посилання ж представника Позивача виключно на норми Порядку № 1078, без конкретного обґрунтування протиправності дій військової частини НОМЕР_3 та без встановлення причинно-наслідкового зв`язку між відповідними нормами та фактичними обставинами справи, не створює для військової частини НОМЕР_3 обов`язку здійснювати виплату індексації у розмірі, відмінному від вже нарахованого та виплаченого. У позовній заяві не наведено іншого розрахунку на противагу того, що наданий військовою частиною НОМЕР_3 , та який би обґрунтовував, в якому саме розмірі мала б виплачуватись індексація Позивачеві, а тому дії військової частини НОМЕР_3 були вчинені intra vires в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Якщо з 01.03.2018 року підвищено посадові оклади, то обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з квітня 2018 року. Порівняння підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах березня 2018 року, тобто береться грошове забезпечення березня до підвищення посадових окладів та грошове забезпечення березня після підвищення посадових окладів. При цьому, враховуються всі складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру. Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 28.07.2025 року за вх. № 3750 про порівняння розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , нарахованого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, із розміром грошового забезпечення, нарахованого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, в умовах березня 2018 року, посадовий оклад Позивача збільшився з 1030, 00 грн до 4930,00 грн. Відповідно до тої ж довідки (Додаток 7 до відзиву) сума збільшення розміру грошового забезпечення Позивача становить 10060, 15 грн (12872, 33 грн 2812, 18 грн), що перевищує суму фіксованої індексації про яку зазначав представник Позивача як таку, що утворилась в місяці підвищення доходу. Отже, індексація у березні 2018 року не нараховується, у зв`язку з тим, що підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації, яка склалась у місяці підвищення доходу. За таких умов підстав для нарахування Позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по день виключення Позивача зі списків частини немає. Крім того, військова частина НОМЕР_3 лише з 01.07.2019 була включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, оскільки до цього фінансово-економічний орган військової частини НОМЕР_3 не був укомплектований відповідно до штату та не було дотримано умов, вказаних вище, а тому до цього часу оригіналів розрахункових та інших фінансових документів в себе не зберігала, грошових атестатів не виписувала. В той же час, первинні грошові розрахунки, зокрема й щодо розмірів індексації грошового забезпечення, які в подальшому надавались до фінансового органу військової частини НОМЕР_2 розроблялись та підписувались відповідними посадовими особами військової частини НОМЕР_3 .

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 31.10.2016 року по 31.03.2025 року включно, проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №84 від 31.03.2025 року, майора ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення зв`язку та кібербезпеки штабу Військової частини НОМЕР_3 звільнено наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 26.03.2025 року №48 у запас за п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Представник позивача звернувся до відповідача Військової частини НОМЕР_3 із заявою щодо отримання інформації про розмір грошового забезпечення, на яку листом від 24.05.2025 року №636/1265 надано копії довідок та розрахунків.

Також, в листі від 24.05.2025 року №636/1265 зазначено, що в різні періоди військова частина НОМЕР_3 перебувала на фінансовому забезпеченні в різних військових частинах, а саме: в період з 01.12.2013 по 31.12.2014 ІНФОРМАЦІЯ_6 (відповідно до розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.11.2013 №248/2/3/954); в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 військова частина НОМЕР_5 (відповідно до розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 31.12.2014 №248/2/3/1138); в період з 01.01.2016 по 31.03.2018 військова частина НОМЕР_1 (відповідно до розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.09.2015 №248/2/3/719); в період з 01.04.2018 по 30.06.2018 ІНФОРМАЦІЯ_7 №53423 ( НОМЕР_6 ) (відповідно до розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29.03.2018 №248/604); в період з 01.07.2018 по 30.06.2019 військова частина НОМЕР_7 ( НОМЕР_2 ) (відповідно до розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 від 21.06.2018 №331/15/278); з 01.07.2019 по т.ч. власне фінансове забезпечення.

Позивач не погоджується з нарахованою відповідачами сумою індексації, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Закон України №2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 9 Закону України №2011-XII встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ)

Згідно з статтею 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Частиною 2 ст. 5 Закону №1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

Згідно з п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Верховним Судом з урахуванням того, що питання застосування норм права щодо визначення «базового місяця» для розрахунку індексації грошового забезпечення, має значення для формування єдиної правозастосовної практики відкрив касаційне провадження по декльком справам, зокрема, №400/103/21, №380/7071/21, №600/524/21-а, №120/2399/21-а, а правові висновки щодо застосування базового місяця січень 2008 року розрахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців до 28.02.2018 року викладені також в інших постановах Верховного Суду ( справи №420/3593/20, № 400/4491/20, № 420/5976/20, №400/1118/21, № 580/3335/21, №420/5976/20).

Верховний Суд в постанові від 19.05.2022 року по справі №400/103/21 зазначив, що висновку суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що з урахуванням п. 5 Порядку N 1078 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року, виходячи з наступного.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Таким чином, відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з п.10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка застосовується з 01.12.2015 року) для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

З огляду на наведене суд встановив, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових, в даному випадку окладу), є базовим при проведенні індексації. Дана норма стосується також і новоприйнятих військовослужбовців, що передбачено п.10-2 Порядку №1078.

На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 (далі - постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 року, та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 року.

Отже, в грудні 2015 року та січні 2016 року тарифні ставки (оклади) військовослужбовців не змінилися.

Тобто з 01.12.2015 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові по справі №400/1118/21 від 26.01.2022 року.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки доказів підвищення у період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду відповідач не надав, тому при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року року базовим місяцем повинен бути січень 2008 року.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням базового місяця січень 2008 року та зобов`язання нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (який діяв в період спірних правовідносин) і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави вважати, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Також, у цьому контексті, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Верховний Суд, зокрема у постанові від 23 березня 2023 року (справа№400/3826/21) дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Також суд зазначає, що для правильного вирішення спірних правовідносин слід визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Таким чином суд вважає, що при здійсненні розрахунку розміру індексації грошового забезпечення позивача з березня 2018 року відповідачем безпідставно не враховано вищевказаних приписів абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078

Разом з тим пунктом 3 розділу Прикінцеві положення ЗУ Про Державний бюджет України на 2023 рік зупинено на 2023 рік дію, зокрема, ЗУ Про індексацію грошових доходів населення.

Вказаний пункт Закону є чинним та неконституційним не визнавався.

При цьому, стосовно нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року суд враховує, що відповідно до положень ст. 39 ЗУ Про Державний бюджет України на 2024 рік, обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року. Також, ст. 34 ЗУ Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.

В той же час, щодо виплати позивачу фіксованої індексації (індексації-різниці) суд враховує, що позивач у період з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року продовжив проходження військової служби та перебування на грошовому забезпеченні та з 01 березня 2018 року розмір посадового окладу позивача залишався незмінним.

Таким чином, відповідач має провести розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року включно, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

У зв`язку наведеним, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання щомісячної індексації різниці за період з 01.04.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078.

Крім того, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Згідно п. 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Відповідно до п. 1.5 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України згідно наказу Міністра оборони України № 280 від 22.05.2017 року передбачено, що військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень). Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

Первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та забезпечення інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Згідно п. 1.8 Правил командир військової частини керує фінансово-господарською діяльністю частини, розпоряджається згідно з законодавством коштами, забезпечує законне, цільове та ефективне їх використання в суворій відповідності із затвердженим кошторисом і зобов`язаннями перед державним бюджетом, несе відповідальність за організацію фінансового забезпечення військової частини, стан фінансового господарства і забезпечення збереження готівки, організовує бухгалтерський облік активів і зобов`язань, доходів і видатків. Командир військової частини зобов`язаний, зокрема, особисто підписувати першим підписом фінансові документи, заяви на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату, грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати, договори і угоди, фінансову звітність та службове листування з питань фінансового забезпечення; забезпечувати виплату грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу в установлені законодавством терміни.

Відповідно до пункту 4.3 Правил грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення). Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.

Тобто, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , військова частина НОМЕР_2 проводили фінансові розрахунки на підставі відповідних документів поданих військовою частиною НОМЕР_3 , в якій позивач проходив службу.

При цьому, з аналізу приписів Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 вбачається, що обов`язок нарахування та виплати грошового забезпечення покладено саме на військові частини в яких військовослужбовці проходять службу, а отже вимоги позивача до Військової частини НОМЕР_8 та Військової частини НОМЕР_9 є необґрунтованими.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує, відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ), військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) січень 2008 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплати ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 31.10.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 належного розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 належного розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року включно, з урахування абзацу четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.