Справа № 440/8821/22
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 440/8821/22

адміністративне провадження № К/990/33278/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кравчук В.М., Стеценко С.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, в інтересах якого діє заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 (судді Чалий І.С., Ральченко І.М., Катунов В.В.)

у справі № 440/8821/22 за позовом Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, в інтересах якого діє заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" про укладення охоронного договору на об`єкт історії та архітектури місцевого значення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В жовтні 2022 року Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, в інтересах якого в порядку представництва інтересів держави діяв заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, звернувся до суду з позовом про зобов`язання ТОВ "Сельхозкомплект" укласти охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - Міський особняк "з модульйонами" по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суди встановили, що рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 24.02.1993 "Про доповнення до переліку пам`ятників історії та архітектури місцевого значення, затвердженого 11 сесією Ради народних депутатів" надано статус пам`ятників історії та архітектури місцевого значення спорудам згідно з додатком, в тому числі будівлі по вул. Соборності, 12, (колишня вул. Жовтнева, 12) у м. Полтаві.

Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 № 529 "Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590" затверджено переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини Полтавської області, у який внесено Міський особняк "з модульйонами" по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві.

Наказами Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації "Про укладення охоронних договорів" № 9 від 19.01.2021 та № 186 від 22.11.2021 повноваження укладати охоронні договори на пам`ятки та щойно виявлені об`єкти культурної спадщини делеговано структурним підрозділам сфери охорони культурної спадщини міських рад, виконавчих комітетів територіальних громад.

Листом Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради від 20.12.2021 № 01-11-01-24/2001 на звернення Полтавської обласної прокуратури від 23.11.2021 № 15/2-533 вих.21 повідомлено, що охоронний договір на будівлю по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві не укладено, звернення від власника або уповноваженого органу не надходило.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником нерухомого об`єкту, а саме квартир №1, №2, №4, №5, №6, №7 по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект".

Враховуючи те, що ТОВ "Сельхозкомплект" не укладено охоронний договір на будівлю по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві, позивач звернувся до суду з позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 позов задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - Міський особняк "з модульйонами" по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний був протягом місяця з моменту набуття права власності на будинок по вул. Соборності, 12, у м. Полтаві, укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини - Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради.

Зважаючи на те, що охоронний договір на вищезазначену пам`ятку архітектури не укладено, власник будинку з відповідною заявою не звертався, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" задоволено.

Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що будівлю по вул. Соборності, 12, у м.Полтаві не внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Також суд виходив з того, що відповідно до вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства будівля не є пам`яткою, оскільки місто Полтава не являлось містом республіканського підпорядкування, процедура надання об`єкту - житловому будинку по вул. Соборності, 12 (міський особняк «з модульйонами») статусу пам`ятки місцевого значення рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 24.02.1993 була не завершена.

Крім того, суд апеляційної інстанції покликався на те, що після набуття права власності на окремі квартири у будинку за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 12, відповідач не отримував інформацію про те, що об`єкт набув статусу пам`ятки історії та архітектури місцевого значення та про необхідність укладення охоронного договору.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

З рішеннями суду апеляційної інстанції не погодився Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської, в інтересах якого діє заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, подав касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 11-164сап21, у постановах Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 320/5145/23, від 26.02.2025 у справі № 120/2126/24, від 29.11.2019 у справі № 818/154/16, від 20.04.2021 у справі №817/1269/17, від 13.12.2018 у справі № 826/4605/16 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 у справі №826/10265/14.

Також покликається на те, що ТОВ "Сельхозкомплект", набувши право власності на нерухоме майно за адресою: вул. Соборності, 12, у м. Полтаві з 2019 року (що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та будучи достеменно обізнаним про наявність у будівлі статусу пам`ятки архітектури місцевого значення, до уповноважених органів не звертався, не вчинив жодної дії щодо виконання норми ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Також покликається на те, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС у м. Полтаві перебуває виконавчий лист про зобов`язання ТОВ "Сельхозкомплект" укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Міський особняк з модульйонами". Під час виконання рішення суду, державним виконавцем 24.05.2023 накладено арешт на майно боржника, 11.08.2023 винесено постанову про накладення штрафу, 12.03.2025 скеровано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Наразі Полтавським РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 09.04.2025 за ч. 1 ст. 382 КК України. Наведені обставини, на думку скаржника, свідчать про небажання відповідача виконати покладені на нього обов`язки.

Також покликається на те, що судом апеляційної інстанції не надано оцінки доказам, зазначеним у рішенні суду першої інстанції та доданим до позовної заяви прокурора щодо набуття спорудою статусу щойно виявленого об`єкту культурної спадщини Полтавської області.

Просить постанову суду апеляційної інстанції від 26.06.2025 скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалу про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги та доданих до не документів доставлено до електронного кабінету відповідача, однак останній не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції за наявними в справі матеріалами.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (Закон № 1805-III) пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до статті 23 Закону № 1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства будівля на теперішній час не є пам`яткою, оскільки процедура надання цього статусу була не завершена.

Водночас за правилами пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1805-III об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що спірний об?єкт було включено до переліку пам`ятників історії та архітектури місцевого значення рішенням Полтавської міської ради народних депутатів ще 24.02.1993 - в період дії Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" (Закон N 3600-IX).

Таким чином, в силу приписів пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1805-III спірний об?єкт визнаний пам`яткою культурної спадщини.

В цій частині суд апеляційної інстанції свої висновки обґрунтував з покликанням на статтю 17 Закону N 3600-IX, відповідно до якої переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

Висновку про те, що процедура надання об?єкту статусу пам`ятки місцевого значення не була завершена суд апеляційної інстанції дійшов на підставі того, що місто Полтава не було містом республіканського значення.

Водночас за змістом статті 17 Закону N 3600-IX переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами усіх обласних та міських рад, а не лише міст республіканського підпорядкування.

Згадка в статті 17 Закону N 3600-IX про міста республіканського підпорядкування лише уточнює, що вона поширює свою дію і на міста зі спеціальним «республіканським» статусом, а не виключно на них.

Суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у відповідача обов?язку укласти охоронний договір та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Покликання відповідача на висновки Верховного Суду у постанові від 09.09.2025 у справі №440/10514/23, є безпідставними, оскільки фактичні обставини у цій справі відрізняються від обставин справи, яка розглядається.

Так, на відміну від справи, яка розглядається, у справі №440/10514/23 Суд виходив з того, що будівля, щодо якої вирішувалось питання укладення охоронних договорів, є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини, а не пам`яткою архітектури.

Крім того, на відміну від справи, яка розглядається, у справі № 440/10514/23 судами було встановлено відсутність паспорта щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, а також що відповідачі не ухилялись від укладення охоронного договору, а самостійно звертались до уповноважених органів для вирішення питання його укладення.

Водночас, оскільки об`єкт, щодо якого у відповідача є обов`язок укласти охоронний договір, в силу закону є саме пам`яткою культурної спадщини, тому в резолютивній частині рішення суду першої інстанції слова «щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення» необхідно замінити на слова «пам`ятку культурної спадщини».

За правилами частини 1 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, в інтересах якого діє заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 у справі №440/8821/22 скасувати.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №440/8821/22 змінити.

В абзаці другому резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №440/8821/22 слова «щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення» замінити на слова «пам`ятку культурної спадщини».

В решті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі №440/8821/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

С.Г. Стеценко