Справа № 340/5869/25
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Кропивницький Справа № 340/5869/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул.Соборна, 7А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду, через представника адвоката Чумака Романа Васильовича, звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач), та з урахуванням уточнення позовним вимог (а.с.37), просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії від 12.08.2025 №01;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 10.08.1983 по 30.08.1984, з 01.09.1988 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 31.12.1997, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.07.1998 по 31.07.1998, з 01.11.1998 по 30.08.1999, з 01.09.2000 по 18.05.2001, з 22.07.2001 по 31.07.2001, з 17.03.2004 по 29.08.2008, з 01.07.2009 по 31.07.2009, а період з 01.09.2018 по 01.06.2023 до страхового стажу для визначення права на пенсію;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04 серпня 2025 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04.08.2025 через веб-портал Пенсійного фонду України звернулась із заявою про призначення пенсії за віком, яка була розглянута відповідачам та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.08.2025 №01. Рішення мотивоване відсутністю необхідного страхового стажу, через неврахування до страхового стажу періодів з 10.08.1983 по 30.08.1984, з 01.09.1988 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 31.12.1997, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.07.1998 по 31.07.1998, з 01.11.1998 по 30.08.1999, з 01.09.2000 по 18.05.2001, з 22.07.2001 по 31.07.2001, з 17.03.2004 по 29.08.2008, з 01.07.2009 по 31.07.2009, з 01.09.2018 по 01.06.2023, у зв`язку з відсутністю на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_2 печатки підприємства, а також відсутністю формуляру зв`язку наданого компетентним органом Латвійської Республіки для підтвердження страхового стажу з 01.09.2018 по 01.06.2023.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.09.2025 адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 16.09.2025 надано відзив на позов вимоги якого не визнаються з мотивів аналогічним тим, які наведені у рішенні від 12.08.2025 №01 (а.с.43-45).

Позивачем 24.09.2025 надано відповідь на відзив, якою, на переконання позивача, спростовуються доводи наведені у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058- IV) встановлено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У справі, яка наразі розглядається, судом з матеріалів справи встановлено наступне.

19 квітня 2025 позивач досягла віку 61 рік (а.с.9).

04.08.2025 через веб-портал Пенсійного фонду України звернулась із заявою про призначення пенсії за віком, яка була розглянута відповідачам та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.08.2025 №01 (а.с.19).

Рішення мотивоване відсутністю необхідного страхового стажу, через неврахування до страхового стажу періодів з 10.08.1983 по 30.08.1984, з 01.09.1988 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 31.12.1997, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.07.1998 по 31.07.1998, з 01.11.1998 по 30.08.1999, з 01.09.2000 по 18.05.2001, з 22.07.2001 по 31.07.2001, з 17.03.2004 по 29.08.2008, з 01.07.2009 по 31.07.2009, з 01.09.2018 по 01.06.2023, у зв`язку з відсутністю на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_2 печатки підприємства, а також відсутністю формуляру зв`язку наданого компетентним органом Латвійської Республіки для підтвердження страхового стажу з 01.09.2018 по 01.06.2023.

Згідно обрахунку страхового стажу здійсненого відповідачем, страховий стаж становить 20 років 11 місяців, а тому право на пенсію за віком виникне з 20.04.2029 (а.с.20).

Позивач не погоджується з вказаним обрахунком та зазначає у позові, що страховий стаж за спірні періоди підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_2 , відповідальність за правильність ведення якої вона не може нести, а також вказується, що страховий стаж з 01.09.2018 по 01.06.2023 у Латвійської Республіці підтверджується письмовими доказами, а тому має бути врахований відповідно до Договору між Україною і Латвійською Республікою про співробітництво в галузі соціального забезпечення.

Судом досліджено зміст записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с.13-16), а також документ виданий компетентним органом Латвійської Республіки (інформація про внески на соціальне страхування та страховий стаж, а.с.17,18), та встановлено, що зміст записів повністю підтверджує трудову діяльність у період з 10.08.1983 по 30.08.1984, з 01.09.1988 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 31.12.1997, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.07.1998 по 31.07.1998, з 01.11.1998 по 30.08.1999, з 01.09.2000 по 18.05.2001, з 22.07.2001 по 31.07.2001, з 17.03.2004 по 29.08.2008, з 01.07.2009 по 31.07.2009.

При цьому загальний страховий стаж за вказані періоди становить 21 рік 3 місяці 2 дні, а саме:

-10.08.1983 по 30.08.1984 = 1 р. 21 д.,

-01.09.1988 по 31.08.1995 = 7 років,

-01.09.1995 по 31.12.1997 = 2 р. 3 м.,

-01.05.1998 по 31.05.1998 = 1 м.,

-01.07.1998 по 31.07.1998 = 1 м.,

-01.11.1998 по 30.08.1999 = 9 м.,

-01.09.2000 по 18.05.2001 = 8 м. 19 д.,

-22.07.2001 по 31.07.2001 = 10 д.,

-17.03.2004 по 29.08.2008 = 4 р. 5 м. 13д.,

-01.07.2009 по 31.07.2009 = 1 м.,

-01.09.2018 по 01.06.2023= 4 р. 9 м.

Таким чином, станом на дату звернення позивачки за призначенням пенсії (04.08.2025) її загальний страховий стаж, з урахуванням визнаного відповідачем, склав

20 років 11 місяців + 21 рік 3 місяці 2 дні = 42 роки 2 місяці 2 дні, що відповідно до положень ст. 26 Закону №1058-IV, з урахуванням дати звернення за призначенням пенсії, є достатнім для призначення пенсії за віком.

Щодо доводів відповідача про відсутність на титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_2 печатки підприємства, суд зазначає наступне.

Можливі недоліки чи неточності при заповненні трудової книжки позивача, допущені роботодавцем (зроблено із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 №162), не можуть покладати додатковий тягар відповідальності на позивача через відсутність (недоведеність) його вини у вказаних правовідносинах.

При цьому, суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 11.05.2022 року у справі № 120/1089/19-а, зокрема щодо й відповідальності працівника за правильність ведення трудової книжки:

"60. Згідно ж з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, на які звертає увагу й позивач у своїй касаційній скарзі, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»".

Щодо доводів відповідача про відсутність формуляру зв`язку наданого компетентним органом Латвійської Республіки для підтвердження страхового стажу з 01.09.2018 по 01.06.2023, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 2 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі -закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до ст 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Між Україною і Латвійською Республікою укладений Договір про співробітництво в галузі соціального забезпечення (дата підписання: 26.02.1998; дата ратифікації: 19.03.1999; дата набуття чинності: 11.06.1999).

Статтею 2 Договору встановлено, що цей Договір регулює соціальне забезпечення осіб, а також членів їхніх сімей, на яких поширювалось або поширюється законодавство України чи Латвійської Республіки в галузі соціального забезпечення.

Підпункт 5 пункту 1.1 частини 1 статті 3 Договору визначено, що цей Договір поширюється на вказані нижче сфери соціального забезпечення, які регулюються законодавством в Україні, зокрема, пенсії за віком.

Відповідно до статті 28 Договору необхідні для соціального забезпечення документи, які видані на території будь-якої із Сторін, приймаються без легалізації.

При цьому суд зазначає, що зміст Договору не містить будь-яких вимог до особи , яка звертається з відповідним документом, який має бути врахований при призначенні пенсії на території однієї з договірних сторін, щодо необхідності надання формуляру зв`язку наданого компетентним органом.

Отже, як доводи відповідача в цій частині так і відповідні вимоги є протиправними оскільки суперечать положення Договору.

Щодо обраного позивачем способу відновлення порушеного права суд зазначає.

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі "Джорджевич проти Хорватії", п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі "Ван Остервійк проти Бельгії", п.п.

36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин кожної конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

У рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справі, яка наразі розглядається судом, обґрунтованих та достатніх доказів про відсутність правових підстав для зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивачу пенсійним органом не надано, а тому позов належить задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії від 12.08.2025 №01.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 10.08.1983 по 30.08.1984, з 01.09.1988 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 31.12.1997, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.07.1998 по 31.07.1998, з 01.11.1998 по 30.08.1999, з 01.09.2000 по 18.05.2001, з 22.07.2001 по 31.07.2001, з 17.03.2004 по 29.08.2008, з 01.07.2009 по 31.07.2009, з 01.09.2018 по 01.06.2023 для визначення права на пенсію за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04 серпня 2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК