Справа № 640/21178/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/21178/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Проскурні Я.О.

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача Колесника О.Д.,

представника відповідача Почтар А.С.,

представника відповідача - Шигуна Д.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України , Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Генерального штабу Збройних сил України, Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в якій просить (з урахуванням уточнюючого позову від 30.08.2021):

- визнати протиправним та скасувати п.8 наказу №118 від 29.04.2021 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" Головнокомандуючого Збройних Сил України в частині накладення дисциплінарного стягнення на капітана ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №119 від 25.08.2021 (по особовому складу) командира військової частини № НОМЕР_1 в частині виключення капітана ОСОБА_1 зі списків частини;

- поновити капітана ЗМУ ОСОБА_1 в лавах Збройних Сил України на посаду начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів та засобів аварійного покидання військової частини НОМЕР_1 .

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за вимушений прогул, з врахуванням всіх видів забезпечення, які виплачувались останньому за період служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 20.03.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 10.03.2021, капітан ОСОБА_1 окрім виконання своїх прямих обов`язків начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів та засобів аварійного покидання військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки замісника командира ескадрильї, в також через некомплект особового складу військової частини виконував і інші обов`язки, у зв`язку з чим погано себе почував. Зазначає, що не заперечує факт зіткнення ТЗ марки «VW Touran», номерний знак НОМЕР_2 , яким управляв по довіреності з літаком «МіГ-29», бортовий номер 08 , однак заявляє, що в момент зіткнення знаходився поза свідомістю і рішення проїхати по руліжній доріжці здійснив в стані крайньої необхідності, рятуючи своє життя. Проте, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 10 березня 2021 року начальник обслуги обслуговування літаків, двигунів та засобів аварійного покидання літака інженерно авіаційної служби військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 , керуючи власним автомобілем марки «VW Touran» не маючи відповідного дозволу командира військової частини, порушив правила пересування та безпеки руху на аеродромі частини НОМЕР_1 , в`їхав на аеродром військової частини НОМЕР_1 , де рухаючись по руліжній доріжці здійснив зіткнення з буксируваним літаком «МіГ-29МУ-1(бортовий номер 08), чим завдав державному майну шкоди», з такими висновками позивач не погоджується, і вказує на безпідставність його звільнення зі служби у зв`язку з накладенням на нього дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби через службову невідповідність».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у цій справі.

До суду від представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив, у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що позивач протиправно виїхав на власному автомобілі на руліжну доріжку аеродрому, пояснює, що територія військової частини НОМЕР_1 поділяється на адміністративну (куди в`їзд дозволено) та технічну (де дозволено пересуватися по території тільки транспортним засобом аеродромно-технічного забезпечення, які обслуговують повітряні судна або льотне поле під час підготовки до польотів, польотів та після польотів). Тобто позивач порушив вимоги щодо допуску на технічну територію військової частини НОМЕР_1 і на власному автомобілі виїхав на льотне поле, де здійснив зіткнення з буксированим літаком, чим завдав державному майну матеріальної шкоди, в той час, коли в Україні діє особливий період, і даний літак є значимим для військової частини НОМЕР_1 та держави в цілому. Також зазначає, що сума заподіяної матеріальної шкоди становить 2668580,68 грн, стверджує, що капітан ОСОБА_1 під час зіткнення ТЗ марки «VW Touran» з літаком «МіГ-29» (бортовий номер 08 ) перебував в стані алкогольного сп`яніння / т.1 а.с.116 123/.

У відповіді на відзив, представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, вказує на протиріччя формування описової та мотивувальної частини Наказу №118 від 29.04.2021 фактичним обставинам справи; недоведеність фактичних обставин скоєння правопорушення; відсутність чітких критеріїв порушень скоєних ОСОБА_1 , що надійшли відображення в описовій і мотивувальній частині наказу; невмотивованість рішення в наказі №118 відносно ОСОБА_1 при повній наявності відсутності доказів його вини / т.1 а.с.162 172/.

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на офіційному веб-порталі Судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) адміністративну справу №640/21178/21 передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 12.03.2025, що підтверджується даними на штампі реєстрації вхідної кореспонденції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 справу передано для розгляду судді Бойку С.С.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року адміністративну справу №640/21178/21 прийнято до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження /т.1 а.с.180/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року залучено до участі у розгляді справі в якості співвідповідача Головнокомандувача Збройних Сил України. Витребувано від Головнокомандувача Збройних Сил України, від ІНФОРМАЦІЯ_1 , від Територіального управління Державного бюро розслідування, розташоване у місті Києві додаткові докази / т.1 а.с. 241 242/.

06 травня 2025 року від представника відповідача Головнокомандувача Збройних Сил України надійшов відзив в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилається на те, що відповідно до наказу головнокомандувача Збройних Сил України від 15.03.2021 № 63 Про призначення службового розслідування проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов невиконання (неналежного виконання) посадовими особами функціональних обов`язків, що призвело до пошкодження бойового літака МІГ-29МУ-1 (бортовий номер 08) військової частини НОМЕР_1 , відповідно до зазначеного наказу, керуючись вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України від 21.11.2017 № 608 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 за № 1503/31371) Військовою службою правопорядку Збройних Сил України проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт службового розслідування, який подано на розгляд та затвердження командиру (начальнику) Головнокомандувачу Збройних Сил України. У зазначеному акті, враховуючи встановлену та повністю доведену вину кожного військовослужбовця, серед тих хто був причетний до даної події, серед яких Позивач, комісійнєю пропонувалось Головнокомандувачу Збройних Сил України розглянути зазначені матеріали службового розслідування та акт службового розслідування і за результатами розгляду прийняти рішення. Відповідно статті 45 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем (в даному випадку Позивачем) своїх службових обов`язків командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення, що і було здійснено за результатами службового розслідування встановленим порядком Головнокомандувачем Збройних Сил України. Враховуючи що враховуючи встановлену та повністю доведену вину кожного військовослужбовця, серед тих хто був причетний до даної події, серед яких Позивач. Відповідач уважно дослідивши акт службового розслідування та всі матеріали службового розслідування, керуючись вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наділеною дисциплінарною владою прийняв рішення та наказом Головнокомандувача Збройних Сил України Про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 29.04.2021 № 118 притягнув військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності. Пунктом 8 зазначеного наказу Відповідач наклав на Позивача дисциплінарне стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність/ т.2 а.с. 40 -43/.

01 липня 2025 року у підготовчому судовому засіданні суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначено до судового розгляду справу по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 17.03.2020 № 52, капітана ОСОБА_1 призначеного наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 лютого 2020 року №131 на посаду начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів покидання літака інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескардрилії, ВОС 4610003, шпк «капітан», наказано вважати таким, що з 17 березня 2020 року прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків за посадою / т.2 а.с.137/.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.03.2021 №63 «Про призначення службового розслідування», ІНФОРМАЦІЯ_2 (по АДРЕСА_1 ) проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов невиконання (неналежного виконання) посадовими особами функціональних обов`язків, що призвело до пошкодження бойового літака МіГ-29МУ-1 (бортовий номер 08) військової частини НОМЕР_1 , та встановлення ступеня їх вини.

Під час проведення службового розслідування вищевказаною комісією встановлено, що відповідно до Плану бойової підготовки, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , Постановки завдання на польоти керівному складу військової частини НОМЕР_1 , командиром авіаційних ескардрилей та підрозділів забезпечення від 09.03.2021, Постановки завдання на польоти авіаційному персоналу військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , від 09.03.2021 у військовій частині НОМЕР_1 у період з 10 по 12 березня 2021 року сплановано проведення навчальних польотів, до яких залучалися наступні повітряні судна: МІГ-29 3 од., МіГ-29УБ 2од., Л-39 1 од.

Навчальні польотипроводилися в одну льотну зміну, старший льотної зміни тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 , керівник польотів підполковник ОСОБА_4 . Для проведення навчальних польотів призначено групу керівництва польотами та групу забезпечення польотів.

Відповідно до розпорядження начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 по аеродромно-технічному забезпеченню польотів від 09.03.2021 №327, на 10.03.2021 для забезпечення польотів виділено необхідну техніку та оточення у кількості 4 чоловік від батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

З`ясовано, що 10.03.2021 навчальні польоти проводилися у період з 13 год.00 хв по 20 год. 00 хв. По завершенню польотів, близько 20 год.30 хв. багатоцільовий винищувач МіГ-29МУ-1 (бортовий номер 08), який залучався до польотів під керуванням техніка літака старшого лейтенанта ОСОБА_5 , за допомогою аеродромного пересувного агрегату АПА-5Д на базі автомобіля УрАЛ-4320 під керуванням військовослужбовця строкові військової служби солдата ОСОБА_6 , буксирувався на місце стоянки літаків 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 .

Під час буксирування М.Г-29МУ-1 (бортовий номер 08), начальник обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї капітан ОСОБА_1 , внаслідок протиправних дій, а саме рухаючись в стані алкогольного сп`яніння на власному автомобілі марки «VW Touran» по руліжній доріжці аеродрому в напрямку стоянки 2 авіаційної ескадрильї, близько 20 год. 36 хв. здійснив зіткнення з буксируваним лікатом. Внаслідок зіткнення сталася пожежа, яку ліквідовано о 20 год 46 хв. силами пожежного розрахунку бригади.

В результаті зіткнення, літак МіГ-29МУ-1 ( бортовий номер 08) отримав пошкодження правого сопла турбореактивного двигуна, форсажної камери, тормозних щитків та частково пошкоджений правий стабілізатор, обшивка фюзеляжу літака, автомобіль «VW Touran» - отримав значне пошкодження передньої частини.

Відповідно до довідки щодо визначення вартості відновлення справності МіГ-29МУ1 (бортовий номер 08) від 08.04.2021 №188, наданої повітряним командиром "Центр», вартість відновлення планера літака складає 1379478,00 грн.

В результаті проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування від 09 квітня 2021 року, на підставі якого Комісією встановлено, що скоєнню правопорушення сприяли дії (бездіяльність) посадових осіб повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та військової частини НОМЕР_1 в частині, що стосується порушення встановленого порядку забезпечення виконання польотів повітряних суден державної авіації України, пропускного режиму, організації охорони аеродрому, запобігання дорожньо-транспортних пригод та використання автомобільної техніки , в тому числі начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака ІАС 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , який під час тимчасового виконання обов`язків заступника командира 2 авіаційної ескадрильї з ІАС, всупереч вимогам, які зобов`язують, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок , додержуватись вимог безпеки, утримуватися від шкідливих для здоров`я шкідливих звичок, організовувати підготовку повітряних суден підрозділу до польотів, контролювати дотримання вимог безпеки при букструванні повітряних суден, неналежно виконав службові обов`язки, протиправно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем «VW Touran», не маючи відповідного дозволу командира військової частини НОМЕР_1 , порушив правила пересування та безпеки руху на аеродромі військової частини НОМЕР_1 , в`їхав на аеродром військової частини НОМЕР_1 , де рухаючись по руліжній доріжці аеродрому в напрямку стоянки 2 авіаційної ескадрильї здійснив зіткнення з буксируваним літаком МіГ-29МУ-1 (бортовий номер 080, чим завдав матеріальної шкоди державі, самоусунувся 10.03.2021 під час проведення польотів від виконання службових обов`язків, без дозволу прямих начальників відлучався протягом польотів з особистих питань за межі військової частини НОМЕР_1 , чим порушив вимоги абзаців 6,7 пункту 2 розділу 4 глави ХІХ ПВПДА України, пункту 1 розділу 3 глави VI Правил АТЗ, пункту 3 Інструкції щодо організації руху автомобільного, спеціального транспорту та пішоходів на аеродромі, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 , статей 11,13, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗС України. В результаті протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням капітаном ОСОБА_1 службових обов`язків, з вини останнього, державі завдано шкоду у розмірі 1379478,00 грн.

На підставі акту службового розслідування від 09 квітня 2021 року наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 29.04.2021 №118 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» притягнуто до дисциплінарної відповідальності посадових осіб повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та військової частини НОМЕР_1 , в тому числі начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака ІАС 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків під час тимчасового виконання обов`язків заступника командира авіаційної ескадрильї з інженерно-авіаційної служби військової частини НОМЕР_1 , порушення вимог статей 11,13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов`язку сумлінно і чесно виконувати військові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, додержуватися вимог безпеки, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, абзаців шостого, сьомого пункту 2 розділу 4 глави ХІХ Правил виконання польотів державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року№2, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 26 січня 2015 року за №82/26527, в частині обов`язку під час організації польотів організовувати підготовку повітряних суден підрозділу до польотів, контролювати дотримання вимог безпеки під час буксирування повітряного судна, пункту 1 розділу 3 глави VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів повітряних суден державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 24 грудня 2015 року №761, зареєстрованим у міністерстві юстиції України 25 січня 2016 року за №130/28260, пункту 3 Інструкції щодо організації руху автомобільного, спеціального транспорту та пішоходів на аеродромі, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 , в частині надання дозволу в`їзду на льотне поле аеродрому тільки засобам наземного забезпечення польотів до дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби через службову недбалість».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 25.06.2021 №119 капітана ОСОБА_1 , начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака ІАС 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 24 травня 2021 року №310 у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказано вважати таким, що справи та посаду здав, з 25 червня 2021 року виключено із списків особового складу військової НОМЕР_5 і всіх видів забезпечення.

Зважаючи на безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з військової служби через службову невідповідність, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 65 Основного Закону громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Преамбулою Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частина перша статті 2 Закону №2232-ХІІ визначає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Закону №2232-ХІІ правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Частиною сьомою статті 26 Закону №2232-ХІІ встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).

Відповідно до пункту 4 розділу І Положення № 1153/2008 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до правових норм, зазначених в статтях 4 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно з статтями 16 та 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

При цьому, правовими нормами статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно з статтею 13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Разом з тим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Приписами статтей 1 та 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається, зокрема, й шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України (стаття 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Відповідно до вимог статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Положеннями статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Водночас, згідно з статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) склад (ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок №608).

За визначенням, наведеним в пункті 2 розділу І Порядку №608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися, зокрема у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Порядок проведення службового розслідування врегульований нормами розділу ІІІ Порядку №608, відповідно до якого рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

Згідно вимог пункту 9 розділу ІІІ Порядку №608 посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

В свою чергу, згідно пункту 3 розділу ІV військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Правовими нормами розділу V Порядку №608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VІ Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні норми закріплені також і в статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, яка окрім права командира прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, вину якого повністю доведено, також передбачає, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку №608 наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є встановлення під час службового розслідування факту невиконання чи неналежного виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку, а також його вини у вказаних діях.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваних наказів та застосування до капітана ОСОБА_1 є порушення вимог статей 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, берегти державне майно, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до вимог пунктів 1, 4 глави 4 розділу XIX Правил виконання польотів державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року №2, ОСОБА_1 несе відповідальність за справність повітряних суден, своєчасність та якість підготовки особового складу інженерно-авіаційної служби та повітряних суден підрозділу до польотів. Після закінчення польотів він зобов`язаний, окрім іншого, контролювати дотримання вимог безпеки при буксируванні повітряного судна.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Пунктом 1 розділу І Інструкції з експлуатації аеродромів державної авіації України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 липня 2013 року №441 надано визначення, що льотне поле - це основна частина аеродрому, що включає льотну смугу (льотні смуги), руліжні доріжки, місця стоянки, майданчики для посадки вертольотів, технічні позиції для наземного обслуговування повітряного судна, радіосвітлотехнічне обладнання. Руліжна доріжка - це визначений шлях на сухопутному аеродромі, встановлений для руління повітряних суден та призначений для з`єднання однієї частини аеродрому з іншою. Магістральна руліжна доріжка - це руліжна доріжка, що з`єднує кінці злітно-посадкової смуги і забезпечує руління повітряного судна від одного кінця злітно-посадкової смуги до іншого по найменшій відстані.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів повітряних суден державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 24 грудня 2015 року №761 (далі - Правила аеродромно-технічного забезпечення польотів) та пункту 1 розділу 3 Інструкції щодо організації руху автомобільного, спеціального транспорту та пішоходів на аеродромі військової частини НОМЕР_6 , в`їзд на льотне поле аеродрому дозволяється тільки засобам наземного забезпечення польотів та транспортним засобам авіаційної частини, які виділені для забезпечення польотів. Перелік таких засобів розробляється заступником командира, відповідальним за аеродромно-технічне забезпечення польотів, та щороку затверджується наказом командира авіаційної частини. В`їзд на льотне поле інших транспортних засобів дозволяється тільки за разовими перепустками, які оформлюються комендантом аеродрому в установленому в авіаційній частині порядку.

Пунктами 2, 3 глави 3 розділу VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів визначено, що рух транспортних засобів всіх типів на аеродромі здійснюється відповідно до схеми руху по визначеним маршрутам та напрямках. Для руху транспортних засобів на аеродромі облаштовуються автомобільні дороги, які забезпечують безперешкодний проїзд транспортних засобів із місць стоянки до повітряних суден, складів інших об`єктів аеродрому та виключають забруднення штучних покриттів льотного поля. Схемою руху може бути передбачено використання окремих ділянок руліжних доріжок для руху транспортних засобів із дотриманням особливих заходів безпеки.

Схемою руху автомобільного транспорту та пішоходів по аеродрому військової частини НОМЕР_1 передбачено, що на аеродром допускається тільки автомобільна та спеціальна техніка, яка задіяна для забезпечення польотів чи обслуговування літальних апаратів.

Пунктом 8.5.4 Інструкції з виконання польотів в районі аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 » передбачено, що по аеродрому дозволяється рух автотранспортної техніки, призначеної тільки для забезпечення обслуговування авіатехніки і виконання аеродромної роботи. Виїзд на аеродром на особистому транспорті категорично забороняється.

Так, відповідно до Плану бойової підготовки, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , Постановки завдання на польоти керівному складу військової НОМЕР_5 , командирам авіаційних ескадрилій та підрозділів забезпечення від 09 березня 2021 року, Постановки завдання на польоти авіаційному персоналу військових частинА1789, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 від 09 березня 2021 року, у військовій частині НОМЕР_1 у період з 10 по 12 березня 2021 сплановано проведення навчальних польотів, до яких залучалися наступні повітряні судна: МіГ-29 - 3 одиниці, МіГ-29УБ - 2 одиниці, Л-39 - 1 одиниця.

Відповідно до розпорядження начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (по аеродромно-технічному забезпеченню польотів) від 09 березня 2021 року №327, на 10 березня 2021 року для забезпечення польотів виділено необхідну техніку та оточення, у тому числі літак МіГ-29МУ 1 б/н НОМЕР_7 .

Окрім цього, що 10 березня 2021 року навчальні польоти проводилися у період з 13 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. По завершенню польотів, близько 20 год. 30 хв. літак МіГ-29МУ1 б/н 08, який залучався до польотів, буксирувався по магістральній руліжній доріжці за допомогою аеродромного пересувного агрегата АПА-5Д на базі автомобіля УрАЛ-4320 до місця стоянки літаків 2 авіаційної ескадрильї військової НОМЕР_5 .

У судовому засіданні позивач та його представник стверджують, що ОСОБА_1 протягом 10.03.2021 дев`ять разів виїжджав на льотне поле аеродрому (руліжну доріжку) використовуючи власний автомобіль, в якості службового для перевезення особового складу, запчастин та інструментів по території частини, отже керівництво військової частини йому дозволило виїзд на аеродром на особистому транспорті.

Оцінюючи вказані доводи, суд зазначає, що відповідно до пункту 8.5.4 Інструкції з виконання польотів в районі аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 », по аеродрому дозволяється рух автотранспортної техніки, призначеної тільки для забезпечення обслуговування авіатехніки і виконання аеродромної роботи. Виїзд на аеродром на особистому транспорті заборонено. Отже, доводи позивача, що оскільки він раніше виїжджав на льотне поле аеродрому то йому це роботи дозволено, є безпідставними, і вказують на порушення пункту 8.5.4 Інструкції виконання польотів в районі аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 » позивачем неодноразово.

Таким чином, судом встановлено, що 10 березня 2021 року, близько 20 год. 36 хв., під час буксирування літака МіГ-29МУ1 б/н 08, капітан ОСОБА_1 діючи всупереч наведених вимог закону, правил, інструкцій та своїх службових обов`язків, рухаючись на автомобілі марки Volkswagen, моделі Touran по руліжній доріжці аеродрому військової частини НОМЕР_1 у напрямку стоянки 2 авіаційної ескадрильї, здійснив зіткнення із задньою частиною буксируваного літака МіГ-29МУ1 б/н НОМЕР_7 , внаслідок чого літак зазнав механічні та термальні пошкодження на загальну суму 1524375,48 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник стверджували про погане самопочуття ОСОБА_1 10.03.2021, у зв`язку з чим він їздив додому вимірював тиск, який був підвищений, приймав пігулки, свій хворобливий стан пов`язував з великою завантаженістю, оскільки йому необхідно було виконувати, крім своїх посадових обов`язків, ще й посадові обов`язки замісника командира ескадрильї. Не заперечували факту виїзду позивача на руліжну доріжку аеродрому військової частини НОМЕР_1 на автомобілі марки Volkswagen, моделі Touran та факту зіткнення з літаком «МіГ-29», (бортовий номер 08), проте, пояснювали, що зіткнення відбулося внаслідок хворобливого стану ОСОБА_1 .

Оцінюючи вказане твердження, суд враховує, що на території Військової частини НОМЕР_1 є медичний пункт у якому цілодобово чергує медичний персонал, проте, як стверджує представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 10.03.2021 для надання медичної допомоги до медичного персоналу військової частини НОМЕР_1 не звертався, що спростовує доводи позивача про погане самопочуття його до вчинення зіткнення з літаком «МіГ-29», (бортовий номер 08).

Окрім цього, суд враховує, що за поясненнями самого позивача та його представника, ОСОБА_1 покинув територію військової частини під час планових польотів, що є грубим порушенням своїх функціональних обов`язків та порушенням вимог Правил інженерно-авіаційного забезпечення державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05.07.2016 затверджених в Міністерстві юстиції України від 08.08.2016 за №1101/29231, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, а також статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також вимог статті 12 Статуту33 внутрішньої служби Збройних Сил України.

Також суд, судом встановлено, що в період з 2022 року по 2024 року у відкритому судовому засіданні Васильківського міськрайонного суду Київської області розглядалася кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року за №0000030, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого частиною 2 статті 412 Кримінального кодексу України злочину (справа №362/597/22).

Так, під час розгляду даної кримінальної справи в судовому засіданні міськрайонного суду було встановлено, що ОСОБА_1 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , під час тимчасового виконання обов`язків заступника командира ескадрильї - начальника інженерно-авіаційної служби 2 ескадрильї, в порушення вимог статей 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1, 4 глави 4 розділу XIX Правил виконання польотів державної авіації України, пунктів 1, 2 глави 3 розділу VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів повітряних суден державної авіації України, пункту 1; розділу 3 Інструкції щодо організації руху автомобільного, спеціального транспорту та пішоходів на аеродромі військової частини НОМЕР_1 , пункту 8.5.4 Інструкції з виконання польотів в районі аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 10 березня 2021 року близько 20:36, через особисту недисциплінованість і несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_2 (Литовська реєстрація), в`їхав на аеродром військової частини НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де, рухаючись по магістральній руліжній доріжці аеродрому в напрямку стоянки 2 авіаційної ескадрильї, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, неумисно здійснив зіткнення з буксируваним багатоцільовим винищувачем МІГ-29МУ1 бортовий номер 08 , заводський номер , чим спричинив інші тяжкі наслідки, що виразилися у нанесенні державі в особі військової частини НОМЕР_1 майнової шкоди у розмірі 9 591 817,27 грн. та підриві боєздатності підрозділу Збройних Сил України.

Вказаний літак був закріплений за військовою частиною НОМЕР_1 на праві оперативного

управління.

У даному кримінальному провадженні Васильківський міськрайонний суд Київської області встановив, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання. Зокрема, це було встановлено показами свідків, які допитувалися в судовому засіданні та наявними матеріалами справи (результатами лабораторного дослідження Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №№221, 222 із результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,31 проміле етанолу в сечі, 1,16 проміле етанолу в крові, довідкою Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» від 11 березня 2021 року, роздруківкою результату тестування із результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,30 проміле етанолу).

Отже, 10.03.2021 року капітан ОСОБА_1 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, чим спричинив тяжкі наслідки, що виразилися у нанесені державі в особі військової частини НОМЕР_1 майнової шкоди та підриві боєздатності підрозділу Збройних Сил України.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 412 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Цивільний позов військової частини НОМЕР_1 задовольнили повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 завдану майнову шкоду в розмірі 9591817 (дев`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто одна тисяча вісімсот сімнадцять) гривень 27 копійок.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишено без змін.

Отже, службовим розслідуванням, яке проводилося військовою частиною НОМЕР_1 (в період з 17 березня по 17 квітня 2021 року) та Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15 березня 2021 року №63 "Про призначення службового розслідування", що проводилося з метою уточнення причин та умов невиконання (неналежного виконання) посадовими особами

функціональних обов`язків, яке призвело до пошкодження бойового літака МіГ-29МУ-1 (бортовий номер 08) військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 10 березня 2021 року, керуючи власним автомобілем марки "Volkswagen Touran" (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), в стані алкогольного сп`яніння, не маючи відповідного дозволу командира військової частини НОМЕР_1 , де рухаючись по руліжній доріжці аеродрому в напрямку стоянки авіаційної ескадрильї на власному транспортному засобі порушуючи всі вимоги керівних документів ("Правила аеродромно-технічного забезпечення польотів повітряних суден державної авіації України" затверджені наказом Міністерства оборони України від 24 грудня 2015 року №761 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 25 січня 2016 року №130/28260) де повинні рухатися тільки визначені транспортні засоби аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , які обслуговують повітряні судна або льотне поле під час підготовки до польотів, польотів та після польотів, здійснив зіткнення з буксированим літаком МіГ-29МУ-1 (бортовий номер 08), чим завдав державному майну матеріальної шкоди, в той час, коли в Україні діяв особливий період, і даний літак є значимий для військової частини НОМЕР_1 та держави в цілому.

Таким чином, доводи позивача про безпідставне притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з військової служби через службову невідповідність не знайшли свого підтвердження в ході офіційного з`ясування обставин у справі.

Враховуючи вищезазначені обставини суд вважає, що приймаючи оскаржувані у даній справі наказ №118 від 29.04.2021 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" Головнокомандуючого Збройних Сил України в частині накладення дисциплінарного стягнення на капітана ОСОБА_1 та наказ №119 від 25.08.2021 (по особовому складу) командира військової частини № НОМЕР_1 в частині виключення капітана ОСОБА_1 зі списків частини, відповідачі діяли у межах наданих їм повноважень, у спосіб, визначений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", Законом України від 24.03.1999 №548-XIV "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" та Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їм надано, обґрунтовано та неупереджено. Відтак, суд приходить до висновку, що вказані накази є правомірними, а тому не підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги те, що суд вирішив відмовити у задоволенні позову позивача, а відповідачами судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат не здійснювати.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (м. Васильків, Військове містечко-11, Київська область, рнокпп НОМЕР_8 ) до Військової частини ( АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_9 ), Генарального штабу Збройних Сил України (проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄРДПОУ 22991050), Головнокомандувача Збройних Сил України ( проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.10.2025.

Суддя С.С. Бойко