Справа № 460/8421/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень
24 жовтня 2025 р. Р і в н е №460/8421/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про виконання рішення суду від 11.11.2024 у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ;
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа №460/8421/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року у справі №460/8421/24 позов задоволено частково.

01.09.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання рішення суду від 11.11.2024 в даній справі. На обґрунтування заяви повідомлено, що пенсійним органом не виконано рішення суду.

Ухвалою суду від 22.09.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі протягом тридцяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень ухвали.

23.10.2025 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі.

Звіт відповідає вимогам частин другої, третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України і поданий у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.1 ст.382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на наведені положення норм права, суд вважає за можливе здійснити розгляд поданого відповідачем звіту про виконання судового рішення без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу звіту про виконання судового рішення, дослідивши докази, подані до такого звіту, а також матеріали справи, суд зазначає таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №460/8421/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком та неврахування до загальної тривалості страхового стажу періодів його роботи з 12.10.1992 по 10.05.1993, з 20.07.1993 по 09.09.1996 та з 09.10.1996 по 03.04.1997, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 12.10.1992 по 10.05.1993, з 20.07.1993 по 09.09.1996 та з 09.10.1996 по 03.04.1997, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 та розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №460/8421/24 зараховано до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 12.10.1992 по 10.05.1993, з 20.07.1993 по 09.09.1996 та з 09.10.1996 по 03.04.1997, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 та розглянуто питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 23.06.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду та прийнято рішення №50 від 22.07.2025 про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу - 30 років.

У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить - 26 років 9 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 набуті на території Російської РФСР: з 22.07.1981 по 10.11.1981, з 24.11.1981 по 15.11.1984 та період навчання з 01.09.1978 по 16.07.1981 в Брянській області РФ згідно диплому серії НОМЕР_2 , оскільки зазначені періоди трудової діяльності, підлягають уточненню відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ №562 від 16.05.2025 р., якою затверджено: «Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992р. за межами України в республіках колишнього Союзу PCP для зарахування їх до страхового стажу» або, «Порядку підтвердження та зарахування періодів роботи особи в іншій державі до страхового стажу (стажу роботи) для визначення права на призначення пенсії за віком» або інших документів. У заяві про призначення пенсії відсутня інформація про те, що позивач не отримує пенсійні виплати в іншій державі. Серед матеріалів доданих до заяви відсутня інформація/ документи, видані органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі, які підтверджують факт неотримання таких виплат.

Таким чином, за результатами розгляду прийнято рішення від 22.07.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 11.11.2024 у справі 460/8421/24.

Як зазначалось судом вище, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №460/8421/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 12.10.1992 по 10.05.1993, з 20.07.1993 по 09.09.1996 та з 09.10.1996 по 03.04.1997, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 та розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, пенсійним органом судове рішення у справі виконане належним чином в частині зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 12.10.1992 по 10.05.1993, з 20.07.1993 по 09.09.1996 та з 09.10.1996 по 03.04.1997, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

При цьому, питання щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 набуті на території Російської РФСР: з 22.07.1981 по 10.11.1981, з 24.11.1981 по 15.11.1984 та період навчання з 01.09.1978 по 16.07.1981 в Брянській області РФ згідно диплому серії НОМЕР_2 , оскільки зазначені періоди трудової діяльності, підлягають уточненню відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанови КМУ №562 від 16.05.2025р., якою затверджено: «Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992р. за межами України в республіках колишнього Союзу PCP для зарахування їх до страхового стажу» або, «Порядку підтвердження та зарахування періодів роботи особи в іншій державі до страхового стажу (стажу роботи) для визначення права на призначення пенсії за віком» або інших документів, судом не розглядалося.

Спір - це юридичний (правовий) конфлікт між учасниками правовідносин, який виникає внаслідок різного розуміння ними взаємних прав та обов`язків, що перешкоджає їх реалізації, та у якому кожен з учасників захищає свої права.

Визначальним для вирішення будь-якого публічного спору є питання установлення моменту, з якого настали спірні правовідносини.

Отже, у даному випадку має місце виникнення нового спору щодо незарахування до страхового стажу інших періодів роботи та відмови в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу, які не були предметом розгляду у справі.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановлені під час розгляду заяви обставини свідчать про виникнення нових спірних правовідносин між сторонами, яких станом на час вирішення судом спору у справі №460/8421/24 не існувало, яким судом в ході розгляду цієї справи правова оцінка не надавалася і відповідно такі не охоплені рішенням суду від 11.11.2024 у справі №460/8421/24.

Враховуючи те, що судом не надавалася правова оцінка в ході розгляду справи новим підставам для відмови в призначенні пенсії та незарахування інших періодів роботи до страхового стажу, тому правові підстави для висновку про невиконання судового рішення - відсутні.

Органи Пенсійного фонду України, як органи державної влади, в силу вимог частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на зміст звіту і наданих до нього доказів, наявні підстави для висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області рішення суду у даній справі виконало у межах повноважень, відповідно до норм законодавства, які є чинними та обов`язковими до застосування..

Керуючись статтями 248, 294, 295, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти поданий Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звіт про виконання рішення суду по справі №460/8421/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 24 жовтня 2025 року

Суддя С.М. Дуляницька