Справа № 201/10407/25
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/94/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 21 серпня 2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому позивач просив суд:

-Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП № 32/8/381 від 12 червня 2025 р., яку було винесено відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 ;

-Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, яке було виявлене 12.06.2025 р. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 закрити;

-Судові витрати у розмірі судового збору покласти на Відповідача

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те що 12 червня 2025 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП № 32/8/381 від 12 червня 2025 р. відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ч. 3 ст. 210 КУпАП

Про вказану постанову, він дізнався лише після того, як його адвокат отримав лист-відповідь першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та центральному районах міста Дніпра № 727065 від 13 серпня 2025 р. з додатками, який було надіслано 13 серпня 2025 р. на адресу електронної пошти у відповідь на адвокатський запит № 20468 від 11 серпня 2025 р..

У вказаному листі, адвоката позивача було повідомлено про те, що відносно позивача було відкрито виконавче провадження № 78754216 від 01 серпня 2025 р. на підставі постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП № 32/8/381 від 12 червня 2025 р., яку було складно відносно особи позивача та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн..

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 12 червня 2025 р. о 16 год. 00 хв. було встановлено, що позивач після взяття на облік тимчасово переміщеної особи в семиденний строк не став на військовий облік за місцем перебування на обліку внутрішньо-переміщеної особи, чим порушив вимоги пункту 10-1 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Також, у вказаній постанові про адміністративні правопорушення посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 було зазначено, що у позивача на момент дії військового стану відсутній військово обліковий документ військовозобов`язаного запасу. Що на думку посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в сукупності вказує на порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП..

У оскаржуваній постанові також зазначено, що адміністративну справу було розглянуто без участі позивача, та на момент її розгляду письмових заперечень та клопотань від позивача взагалі не надходило.

Оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП № 32/8/381 від 12 червня 2025 р. за фактом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП було ухвалено Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 з грубим порушенням процесуальних норм КУпАП та за відсутністю доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

26 вересня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, пославшись на наступне.

Так, позивачем було пропущено строк на оскарження постанови, оскільки оскаржувана постанова була отримана позивачем особисто 12 червня 2025 року під особистий підпис. Строк на оскарження постанови сплинув 22 червня 2025 року, тобто ще за два місяці до подання Позивачем адміністративного позову.

12 червня 2025 року постановою № 32/8/381 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн за порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів.

Так, за даними Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (ЄТССС) військовозобов?язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18 травня 2024 зареєструвався як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Всупереч вимогам підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (в редакції, чинній на день винесення постанови) в період дії правового режиму воєнного стану не став у семиденний строк на військовий облік за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

12 червня 2025 позивач особисто звернувся з заявою на ім?я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку статті 279-9 КУпАП про визнання порушення ним правил військового обліку та надав згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності. Саме ця заява стала підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, без складання адміністративного протоколу.

Під час розгляду адміністративного матеріалу та прийняття рішення про накладення стягнення у виді штрафу ІНФОРМАЦІЯ_5 діяв виключно в межах повноважень.

09 жовтня 2025 року представником позивача надано відповідь на відзив в якому останній заперечував фактичне отримання постанови. Зазначив, що позивача протягом доби утримували в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , заяву про взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 та заяву про визнання адміністративного правопорушення позивач підписав для припинення його примусового утримання.

Також зазначив що в ході розгляду адміністративної справи позивачу не було роз`яснено, ані його процесуальні права, ані надано на ознайомлення докази про наявність складу адміністративного правопорушення, ані здійснено фактичного вручення оскаржуваної постанови. Відповідачем не надано ані доказі направлення позивачу постанови, а тому останній був позбавлений можливості сплатити штраф через відсутність платіжних реквізитів, зазначених в постанові.

Наполягав на тому що відповідачем було виявлено адміністративне правопорушення ще 22 травня 2022 року.

15 жовтня 2025 року представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив в якому зазначили, що до компетенції районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не входить здійснення затримання та доставки військовозобов`язаних. Наполягали на тому що позивачем особисто було отримано копію постанови 12 червня 2025 року, про що останній власноруч зазначив дату отримання та поставив особистий підпис. Окрім того зазначили, що представник позивача посилається на нормативно правові акти, які втратили чинність, постанова КМУ № 921 від 07 грудня 2016 року, постанова КМУ № 377 від 09 червня 1994 року .

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2025 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Демидовій С.О.

Ухвалою судді Демидової С.О. від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення .

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до довідки № 1202- 22 травня 2022 року взято на облік як внутрішньо переміщену особу, фактичне місце проживання АДРЕСА_1

Відповідно до військово - облікового документа Резерв + перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 , 15 червня 2025 року було уточнено данні.

Представником відповідача надано заяву ОСОБА_1 на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій останній визнав та погодився на притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку зі зміною місця поживання не став на військовий облік у ТЦК протягом 7 днів.

12 червня 2025 року на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було подано заяву в порядку ст. 279 9 КУпАП про згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за те що не став на військовий облік протягом семи днів у зв`язку зі зміною місця проживання.

12 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 - начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову № 32/8/381 про адміністративне правопорушення відповідно до якої 12 червня 2025 о 16:00 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 після взяття на облік тимчасово переміщеної особи в семиденний строк не став на військовий облік за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи , чим порушив вимоги пункту 10 1 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Крім цього, у ОСОБА_1 в період правового режиму воєнного стану відсутній військово обліковий документ військовозобов`язаного запасу. Таким чином , громадянин ОСОБА_1 в особливий пері скоїв адміністративне правопорушення , що передбачене ч. 3 ст. 210 КУ пАП. У зв`язку з чим накладено за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17 000 грн.

Дану постанову позивач отримав 12 червня 2025 року про що власноруч розписався на постанові

13 серпня 2025 року на адвокатський запит представника позивача Начальником відділу Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) було направлено заяву та виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження та постанову про відкриття виконавчого провадження № 78754216 від 01 серпня 2025 року з ідентифікатором доступу.

16 липня 2025 року Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 звернувся до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) для виконання постанови № 32/8/381 від 12 червня 2025 року

01 серпня 2025 року постановою державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Данченком О.М. на виконання постанови № 32/8/381 від 12 червня 2025 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 відкрито виконавче провадження № 78754216.

Так, спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про оборону України», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Правилами військового обліку, затвердженими Постановою КМ України від 30 грудня 2022 року №1487.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст.1 Закону України «Про військовийобов`язокі військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Разом з тим, згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210,210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

При цьому суд зазначає, що ст.210 КУпАП доповнена частиною 3 та викладена у новій редакції на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-ІХ від 09.05.2024, який набрав чинності 19.05.2024.

Частиною 1 пункту 10 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, пункту 10 1 частини 1 Правила військового обліку призовників, а саме після взяття на облік тимчасово переміщеної особи в семиденний строк не став на військовий облік за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.

Так, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до довідки від 22 травня 2022 року № 1202- було взято на облік як внутрішньо переміщену особу фактичне місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданої представником відповідача заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 в порядку ст. 279 9 КУпАП надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за те що не став на військовий облік протягом семи днів у зв`язку зі зміною місця проживання. Доводи представника позивача про те що дана заява була написана позивачем для припинення його примусового утримання суд не бере до уваги, оскільки вони не підтвердженні жодним доказом.

12 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, вказана постанова отримана позивачем власноручно про що мається особистий підпис позивача на постанові, що спростовує доводи позивача про не отримання ним копії постанови.

Відповідно до ст. 279 9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.

Частиною 7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

Згідно скріншоту з застосунку «Резерв+» судом встановлено, що ОСОБА_1 уточнив свої данні 15 червня 2025 року, тобто після притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було виконано вимоги п.10-1 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, а отже постанова була винесена з дотриманням всіх законодавчих норм, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 18, 77, 139 246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова