Справа № 520/17127/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 р. №520/17127/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), щодо невірного розрахунку до виплату ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 113404,72 грн., виплаченого на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24 шляхом застосування березня та квітня 2021 року у якості місяців для здійсненого розрахунку та середньоденного заробітку в розмірі 616,33 грн. з утриманням понаднормово військового збору виходячи з 5-ти відсоткової ставки.

2. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 08.06.2021 по 08.12.2021, всього за 184 календарні дні, виходячи із середньоденного заробітку в розмірі 733,57 грн., що розрахований за період квітня та травня 2021 року останніх двох місяців, які передували місяцю звільнення з військової служби, з утриманням 1,5-відсоткової ставки військового збору, з урахуванням виплачених сум коштів на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24.

3. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо утримання з ОСОБА_1 5-ти відсоткової ставки військового збору в розмірі 2108,40 грн. з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 суми коштів в розмірі 42168,07 грн.

4. Стягнути з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 різницю військового збору в сумі 1475,88 грн. утриманого понадміру з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 сум коштів в розмірі 42168,07 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що при розрахунку середнього заробітку на виконання рішення по справі № 520/30730/24 відповідач не врахував здійснений ним перерахунок грошового забезпечення та доплату, що зроблена на підставі судових рішень по адміністративним справам № 520/32679/23 і №520/4109/23, а також при розрахунку середньоденного грошового забезпечення застосував березень та квітень 2021 року, хоча двома останніми місяцями, які передують червню 2021 року - місяцю звільнення з військової служби, є квітень та травень 2021 року.

Крім того вважає, що відповідачем протиправно утримано з ОСОБА_1 5-ти відсоткової ставки військового збору в розмірі 2108,40 грн. з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 суми коштів в розмірі 42168,07 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно з чинним законодавством, а розрахунок середнього заробітку в розмірі 113404,72 грн., виплаченого на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24 здійснено відповідачем вірно.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 від 07.06.2021 № 215-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом Відповідача від 26.04.2021 № 161-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «По військовий обов`язок і військову службу».

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року по справі № 520/32679/23 на картковий рахунок ОСОБА_1 15.08.2024 року надійшли грошові кошти у розмірі - 96937,96 грн.

Вважаючи, що відповідачем проведено несвоєчасний розрахунок при звільненні, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року по справі №520/30730/24 зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08.06.2021 по 08.12.2021 із урахуванням постійних складових та індексації грошового забезпечення.

На виконання вказаного рішення суду 20.05.2025 відповідач нарахував та виплатив на користь ОСОБА_1 119791,05 грн., що підтверджується витягом з «Приват24».

Позивач 24.05.2025 року звернувся до відповідача з заявою щодо надання інформації про підстави виплати суми коштів в розмірі 119791,05 грн. та просив надати довідку про нараховану компенсацію втрати частини доходу за платежами по судовому рішенню по справі 520/32679/23.

Листом №09/К-621/575 від 29.05.2025 «Про надання інформації» відповідач надав довідки про здійснені платежі та повідомив, що 20.05.2025 виплатив суму коштів на виконання судових рішень по справі № 520/30730/24 в розмірі 87321,64 грн. (середній заробіток за період з 08.06.2021 по 08.12.20211 нараховано в сумі 13404,72 грн., ПДФО 20412,85 грн., військовий збір 5670,23 грн.) і по справі № 520/23720/24 в розмірі 32469,41 грн. (всього 42168,07 грн., ПДФО 7590,25 грн., військовий збір 2108,40 грн.).

Не погоджуючись з сумою виплаченого середнього заробітку та стягненням військового збору позивач звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати середнього заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців зі служби не врегульовані положеннями спеціального законодавства.

У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, ст. 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені ст. 117 КЗпП України, якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Закріплені у ст.ст. 116,117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат у день звільнення та водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку з працівником.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, з метою забезпечення рівності прав, суд приходить до висновку про можливість застосування норм ст.ст. 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з військової служби.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 28.01.2021 по справі № 240/11214/19, від 24.12.2020 по справі № 340/401/20, від 05.08.2020 по справі № 826/20350/16.

Порядок обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, абз. 3 п. 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абз.1 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з абз. 2 п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260, середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Враховуючи вищевикладені положення, при обчисленні розміру середньоденного грошового забезпечення військовослужбовця, суд виходить з числа відпрацьованих календарних днів за цей період.

В свою чергу, як вже зазначалось, згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Предметом розгляду справи в цій частині є правильність нарахування відповідачем середнього заробітку в розмірі 113404,72 грн., виплаченого на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/30730/24 зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08.06.2021 по 08.12.2021 із урахуванням постійних складових та індексації грошового забезпечення.

Отже, даним рішенням визначено період за який необхідно було нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 08.06.2021 по 08.12.2021.

Крім того зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток із урахуванням постійних складових та індексації грошового забезпечення.

Середній заробіток за вказаний період обчислюється із застосуванням статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX, яка обмежує виплату середнього заробітку 6 місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові.

Так, враховуючи, що позивача звільнено зі служби 08.06.2021, тобто останніми двома календарними місяцями, що передували звільненню є квітень та травень 2021 р.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей про розмір грошового забезпечення позивача, які наявні в матеріалах справи грошове забезпечення у квітні та травні 2021 року складалося та виплачено у розмірах:

- у квітні 2021 року: посадовий оклад 7630.00 грн.; оклад за військовим званням 1540.00 грн.; надбавка за вислугу років 3668.00 грн.; надбавка за службу в режимних обмеженнях 763.00 грн.; надбавка за кваліфікацію 534.10 грн.; надбавка за особливості проходження служби 5135.20 грн.; премія 4425.40 грн.

- у травні 2021 року: посадовий оклад 6399.35 грн.; оклад за військовим званням 1540.00 грн.; надбавка за вислугу років 3175.74 грн.; надбавка за службу в режимних обмеженнях 639.94 грн.; надбавка за кваліфікацію 447.95 грн.; надбавка за особливості проходження служби 4306.94 грн.; премія 3711.63 грн..

Згідно картки грошового забезпечення за 2021 рік відповідач нарахував до виплати індексацію грошового забезпечення по 415.41 грн. у квітні та травні 2021 року.

Загальна сума грошового забезпечення позивача за останні два місяці служби перед звільненням 44747,87 грн. (у квітні 2021 року - 24110,91 грн., у травні 2021 року - 20636,96 грн).

Отже, середньоденна заробітна плата в даному випадку має становити 733,57 грн (44747,87 грн / 61 календарний день).

Кількість днів затримки складає 184 дні (з урахуванням вимог чинної редакції ст. 117 КЗпП - не більш як за шість місяців), а тому розмір середнього заробітку за вказаний період становить 137 177,59 грн (733,57 грн х 184).

Разом із тим, при розрахунку сум середнього заробітку у сумі 113404,72 грн. відповідач помилково врахував суму середньоденної заробітної плати в розмірі 616,33 грн., оскільки не враховано здійснений ним перерахунок грошового забезпечення та доплату, що зроблена на підставі судових рішень по адміністративним справам № 520/32679/23 та №520/4109/23, що вбачається з наданих відповідачем довідок.

Крім того відповідач при розрахунку середньоденного грошового забезпечення помилково застосував березень та квітень 2021 року, однак останніми двома місяцями, які передують червню 2021 року - місяцю звільнення з військової служби, є квітень та травень 2021 року.

За таких обставин і правового врегулювання суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), щодо невірного розрахунку до виплату ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 113404,72 грн., виплаченого на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24 шляхом застосування березня та квітня 2021 року у якості місяців для здійсненого розрахунку та середньоденного заробітку в розмірі 616,33 грн. та зобов`язання НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 137 177,59 грн, з урахуванням виплачених сум коштів на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24.

Щодо позовних вимог в частині утримання військового збору, суд зазначає наступне.

З аналізу судового рішення № 520/30730/24 слід дійти висновку, що нарахування здійснене відповідачем за період з 08.06.2021 по 08.12.2021 період, коли розмір військового збору становив 1,5 відсотки, а також виплата компенсації втрат доходу в сумі 32469,41 грн. здійснена на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 та розрахована з виплаченої 15.08.2023 суми в розмірі 96937,96 грн., яка, в свою чергу, виплачена на виконання судового рішення по справі № №520/32679/23 та стосувалася перерахунку грошового забезпечення у 2021 році.

Оскільки на дату виплати 15.08.2023 суми 96937,96 грн., а також розрахунок компенсації здійснений до цієї дати включно, то ставка військового збору не може бути більшою за 1,5 відсотка, оскільки до 01.12.2024 день опублікування Закону України від 10.10.2024 № 4015 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану», згідно пункту 2 розділу ІІ зазначеного Закону встановлено, що доходи платників військового збору, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цього Закону, оподатковуються за ставкою

судового збору, що діяла до набрання чинності цього Закону незалежно від дати фактичної виплати.

Так, пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил

України, тимчасово встановлено військовий збір.

За кодом класифікації доходів бюджету 11011000 утримання військового збору здійснюється з доходів працівників.

У розумінні положень статті 162 Податкового кодексу України позивач є платником податків.

Підпунктом 1.3. пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено ставку військового збору в розмірі 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту, тобто заробітної плати (грошового забезпечення) згідно положень статті 163 Податкового кодексу України.

З 01.12.2024 на підставі Закону України від 10.10.2024 №4015-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» положення підпункту 1.3. «Ставка збору становить» для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту ставка військового збору становить 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту.

При здійснені розрахунку утриманого військового збору за виплатою по справам № 520/30730/24 та № 520/23730/24 становить 5670,23 грн. та 2108,40 грн., що дорівнює 5 відсоткам від нарахованих 113404,72 грн. та 42168,07 грн.

При ставці військового збору в розмірі 1,5 відсотка відповідач повинен був утримати з нарахованої до виплати на користь позивачяа суми коштів 1701,07 грн. з виплачених 113404,72 грн. та 632,52 грн. з виплачених 42168,07 грн. відповідно ((113404,72 грн. х 1.5 відсотка) та (42168,07 грн. х 1,5 відсотка)), тому утриманий понадміру судовий збір по двом виплатам становить 3969,16 грн. та 1475,88 грн.

З аналізу викладених правових норм можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний був здійснити виплату по судовим рішення по справам № 520/30730/24 та № 520/23730/24 на користь позивача із урахуванням 1,5-відсоткової ставки з військового збору, яка застосовувалася на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативноправові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Разом із тим, вимога про стягнення з відповідача різниці військового збору в сумі 1475,88 грн. утриманого понадміру з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 сум коштів в розмірі 42168,07 грн., задоволенню не підлягає, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

Як встановлено судом відповідачем не було нараховано різницю в сумі 1475,88 грн., тому вимоги щодо її стягнення є передчасними та такими, що наразі не підлягають задоволенню.

За таких підстав суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в цій частині буде зобов`язання відповідача саме нарахувати та виплатити різниці військового збору в сумі 1475,88 грн. утриманого понадміру з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 сум коштів в розмірі 42168,07 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), щодо невірного розрахунку до виплату ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 113404,72 грн., виплаченого на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24 шляхом застосування березня та квітня 2021 року у якості місяців для здійсненого розрахунку та середньоденного заробітку в розмірі 616,33 грн.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 137 177,59 грн, з урахуванням виплачених сум коштів на виконання судового рішення по справі № 520/30730/24.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо утримання з ОСОБА_1 5-ти відсоткової ставки військового збору в розмірі 2108,40 грн. з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 суми коштів в розмірі 42168,07 грн.

Стягнути з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 різницю військового збору в сумі 1475,88 грн. утриманого понадміру з нарахованих на виконання судового рішення по справі № 520/23730/24 сум коштів в розмірі 42168,07 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 24.10.2025.

Суддя Бідонько А.В.