Справа № 640/3852/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3852/22
УХВАЛА

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження заяву Державного бюро розслідувань про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишиної Олени Миколаївни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій та скасування наказу, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3, Державного бюро розслідувань, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії виконуючого обов`язки директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 щодо затвердження наказу Державного бюро розслідувань від 29.06.2021 року №373 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань», його оприлюднення на сайті Державного бюро розслідувань та направлення для виконання територіальним управлінням ДБР;

- визнати наказ Державного бюро розслідувань від 29.06.2021 року №373 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань» протиправним та нечинним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

21 жовтня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Державного бюро розслідувань про відвід судді Кузьмишиної О.М.

Заявлений відвід обґрунтовано тим, що міжвідомчою слідчою групою, до складу якої входили слідчі Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000959 від 25.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 3685, частиною другою статті 3662 Кримінального кодексу України, за фактами незаконного збагачення та декларування недостовірної інформації. У межах вказаного провадження, за місцем проживання судді та голови Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 проводились слідчі дії, а саме - обшук, під час якого відшукано та вилучено низку речей та документів, зокрема два мобільні телефони. Поряд із цим, ГСУ ДБР повідомило, що 26.05.2025 у кримінальному провадженні № 00000959 від 25.10.2024, яке перебувало у провадженні ДБР, визначено підслідність за Національним антикорупційним бюро України та створено міжвідомчу слідчу групу у складі детективів Національного антикорупційного бюро України та ГСУ ДБР. У межах цього кримінального провадження в процесі роботи спільної міжвідомчої слідчої групи 24.06.2025 слідчі ГСУ ДБР спільно з детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювали слідчі дії - обшук на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2025 у справі №991/7058/25.

Таким чином, заявник вказує, що суддя Кузьмишина О.М. не може брати участь у розгляді даної справи з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявленого відводу, колегія суддів виходить наступного.

Так, підстави для відводу судді визначені положеннями ст. 36 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Статтею 39 КАС встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід), відповідно до якої за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Незалежність та недоторканність суддів гарантують статті 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено обов`язок судді справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства. Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За об`єктивним критерієм визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, пункт 38).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Разом з цим, суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді.

Разом з тим, з наведених у заяві про відвід доводів відповідача, колегія суддів не вбачає, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишина О.М. проявляє особисту упередженість, чи має заінтересованість у вирішенні даного спору.

Так, підставою для відводу судді Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишиної О.М. заявник визначає здійснення ГСУ ДБР, як відповідача у цій справі, досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушеному за фактом незаконного збагачення та декларування недостовірної інформації відносно судді - члена колегії Кузьмишиної О.М., а також проведення працівниками ДБР слідчих дій (обшуку) за місцем проживання судді.

Однак, виходячи зі змісту позовних вимог та суті спірних правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі, наведені заявником доводи, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, колегія суддів зазначає, що всупереч наведених вище правових норм, заявником не надано жодного доказу на підтвердження сумніву щодо об`єктивності судді, а самого лише зазначення про наявність такого сумніву без посилання на конкретні доведені та об`єктивні обставини недостатньо для висновку про їх існування в межах спірних правовідносин.

Сам по собі факт участі слідчих ДБР у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 00000959 від 25.10.2024 відносно судді- члена колегії, не вказує на наявність у останнього упередженості до органу розслідування , у зв`язку з виконанням професійного обов`язку.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишиної О.М. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в її неупередженості, зі змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

В свою чергу, у наданих поясненнях з приводу заявленого відводу суддя Кузьмишина О.М. заперечувала проти будь-якого конфлікту інтересів між нею та відповідачем у справі, як органом владних повноважень та зазначала, що з 12.08.2025 року слідчі ДБР не входять до міжвідомчої слідчої групи та не здійснюють досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні, як на цьому наполягає заявник. Такі твердження заявника спростовуються копією наявного в матеріалах справи листа НАБУ від 12.08.2025 за №512-004/30/24054.

Таким чином, проаналізувавши викладені у заяві міркування та наведені доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишиної О.М. у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Оскільки інших обставин, які б, на переконання відповідача, свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Шостого апеляційного адміністративного суду у Кузьмишиної О.М. не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу судді Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишиної О.М. від цієї справи, то подана заява про відвід не є обґрунтованою.

Згідно з частинами третьої, четвертої ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки заявлений відвід визнано необґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Державного бюро розслідувань про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишиної Олени Миколаївни визнати необґрунтованою.

Передати матеріали по справі №640/3852/22 для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України, для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу колегії, що розглядає справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина