Справа № 560/16767/25
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" звернулася в суд з позовом до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 18.09.2025 у виконавчому провадженні № 78567187 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн та зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до матеріалів виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що станом на день відкриття виконавчого провадження кошти на виплату грошового забезпечення та компенсації за речове майно на виконання судового рішення у справі №560/18691/24 в установі відсутні. Стверджує, що неодноразово звертався до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо виділення додаткового фінансування на виплату ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна та грошового забезпечення. Тому, вказані дії адміністрації установи виключають бездіяльність щодо виконання рішення суду. Зазначає, що листом від 09.09.2025 повідомив державного виконавця про неможливість з об`єктивних причин у встановлені строки виконати рішення суду. Вважає, що відсутність передбаченого відповідним чином державного фінансування зі сторони центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, унеможливлює вчасне виконання установою відповідного обов`язку щодо виплати ОСОБА_1 визначених рішенням суду коштів. Просить задовольнити позов.

Ухвалою від 03.10.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду відзив на позов, у якому вказує, що інформацію та підтверджуючі документи про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду №669/15691/24 від 27.05.2025 позивач не надав, що і слугувало підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 18.09.2025. При цьому, іншого порядку виконання рішення про зобов`язання вчинити певні дії не передбачене діючим законодавством. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Рішення від 07.04.2025 у справі №560/18691/24 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав державну установу "Замкова виправна колонія (№58)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 18 406,51 грн, перерахувати та виплатити грошове забезпечення з 01.01.2020 по 10.04.2023 (посадовий оклад, оклад за військовим званням, нараховані та виплачені за цей період щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення) із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

27.05.2025 за заявою ОСОБА_1 . Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі №560/18691/24.

Постановою від 10.07.2025 начальник відділу Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрив виконавче провадження №78567187.

На вимогу державного виконавця від 02.09.2025 №54827 у виконавчому провадженні №78567187 позивач листом від 09.09.2025 повідомив, що кошти на виплату грошового забезпечення та компенсації за речове майно для осіб рядового і начальницького складу, зокрема і ОСОБА_1 , в установі відсутні. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 560/189691/24 установа неодноразово (листи від 08.07.2025 №2812/14-25, від 30.07.2025 №3019, від 05.09.2025 №3500/14-25) зверталась до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо виділення додаткового фінансування на виплату ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна та грошового забезпечення. Враховуючи вищенаведене, з незалежних від установи обставин, а саме відсутність передбаченого відповідним чином фінансування зі сторони центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, унеможливлює виконання установою відповідного обов`язку щодо виплати ОСОБА_1 визначених рішенням суду коштів.

18.09.2025 начальник відділу Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняв постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи постанову про накладення штрафу від 18.09.2025 ВП№78567187 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина 1 статті 75 Закону №1404-VIII).

Отже, з урахуванням положень статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для прийняття рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", є встановлення державним виконавцем факту невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії. При цьому, таке невиконання повинно існувати на день винесення постанови про накладення штрафу, а причиною невиконання - обставини, які не залежать від боржника.

Підставою для застосування штрафу слугувало невиконання державною установою "Замкова виправна колонія (№58)" рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі №560/18691/24 щодо виплати грошової компенсації за неотримане речове майно та грошового забезпечення з 01.01.2020 по 10.04.2023.

Листом від 09.09.2025 позивач повідомив державного виконавця про невиконання рішення суду від 007.04.2025 у справі №560/18691/24 в частині виплати заборгованості у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування. Зазначив, що виплата буде виплачена при відповідному фінансуванні.

Крім того, листами від 08.07.2025 №2812/14-25, від 30.07.2025 №3019, від 05.09.2025 №3500/14-25 підтверджується, що позивач звертався до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо виділення додаткового фінансування на виплату ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна та грошового забезпечення.

Наведені норми свідчать про те, що Законом №1404-VIII встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття спірної постанови, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення саме без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень пункту 13 Положення про державну установу "Замкова виправна колонія (№58)", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26.10.2023 №3758/Б,виправна колонія утримується за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Таким чином, виплата, зокрема, грошової компенсації за неотримане речове майно та грошового забезпечення з 01.01.2020 по 10.04.2023, здійснюються позивачем виключно за рахунок коштів та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Так, відповідно до частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Водночас, в силу положень пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

На виконання рішення суду від 07.04.2025 у справі №560/18691/24 позивач здійснив перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками. Водночас, виплата не здійснена у зв`язку з відсутністю відповідних коштів.

Такі причини на виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що боржник не надав підтвердження щодо виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначено, що постанова про накладення штрафу виноситься у разі невиконання рішення саме без поважних причин.

Тобто, навіть встановивши, що рішення суду у виконавчому провадженні виконане боржником не в повному обсязі, відповідач зобов`язаний пересвідчитись, що таке невиконання здійснене боржником без поважних причин. Без встановлення вказаних обставин у відповідача не виникають правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу.

Окрім того, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За таких обставин, часткове невиконання судового рішення позивачем з незалежних від нього причин (через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету) є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 закону України "Про виконавче провадження", а відтак прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу є неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справах К/9901/1598/18 (405/3663/13-а) від 24.01.2018 та №814/2655/14 від 21.02.2018.

Отже, спірна постанова про накладення на позивача штрафу, не відповідає вимогам частини 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому, суд вважає, що постанова від 18.09.2025 ВП № 78567187 про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Вимоги щодо зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до матеріалів виконавчого провадження не підлягають задоволенню, оскільки скасування судом постанови про накладення штрафу не потребує здійснення додаткових дій в межах виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу. Тому, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У справі позивач звернувся до суду з позовом, який не пов`язаний із виконанням його повноважень, а спрямований на захист прав, як боржника в межах виконавчого провадження.

Тому, враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 18.09.2025 у виконавчому провадженні № 78567187 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" 3028,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" (вул. Патріотів, 2,м. Ізяслав,Хмельницька обл., Шепетівський р-н,30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)
Відповідач:Ізяславський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Незалежності, 43,м. Ізяслав,Шепетівський р-н, Хмельницька обл.,30300 , код ЄДРПОУ - 34739431)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук