Справа № 560/19392/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19392/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

22 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Помол» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: визнати протиправними і скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000225/2 від 27.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400020/2024/000103 від 27.09.2024.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.04.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів від 27.09.2024 №UA400000/2024/000225/2.

Визнано протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Хмельницької митниці від 27.09.2024 №UA400020/2024/000103.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Помол" (покупець) та підприємством "ROMTEXTIL SA" (Постачальник) укладено договір поставки №71 (далі по тексту Договір). Відповідно до умов Договору постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність Покупця Поліпропіленові тканини різних розмірів, стропи з різними розмірами, мішки, біг - беги, готову продукцію та інші супутні товари, які Постачальник зможе виробляти та пропонувати Покупцеві (далі Товари), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товари, в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

Відповідно до п.1.3 Договору асортимент Товарів, номенклатура Товарів, коди Товарів згідно з УКТ ЗЕД, одиниця Товару, кількість Товару, ціна Товару, та інші дані, необхідні для організації поставок Товару, визначаються у специфікаціях, які підписуються Сторонами на кожну поставку Товару та є невід`ємними частинами даного Договору.

Згідно із п.2.2 Договору поставка Постачальником Товару здійснюється на умовах FCA м. Констанца Румунія (Incoterms 2010).

26.09.2024 товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ПОМОЛ» до митного поста Кам`янець-Подільський подано митну декларацію №24UA64U7 від 26.09.2024, в якій до митного оформлення заявлено наступний товар:

- №1 Вибілені тканини полотняного переплетення, не ворсові, з комплексних стрічкових поліпропіленових (синтетичних) ниток, без покриття та просочення, для власного виробництва: - Поліпропіленова тканина PP FABRIC 75см х 4, рукавного типу, для виготовлення мішків типу «біг-бег» для зберігання сипучих продуктів, фальцована (1 см. між складками), щільність 120 г/м2, біла, УФ - стабілізована - 2794,80 кг. Торгівельна марка: ROMTEXTIL Виробник: ROMTEXTIL SA;

- №2 Вузька поліпропіленова тканина, що має тканинний пруг, не відноситься до ворсових: - Поліпропіленова стропа, шириною 4 см., щільність 33г/м2, біла 205,20 кг. Призначена для використання при виготовленні мішків типу «біг-бег» в якості кріплення для навантажувально - розвантажувальних робіт. Торгівельна марка: ROMTEXTIL Виробник: ROMTEXTIL SA/ Всього 3000 кг.

Товар придбаний ТОВ «ГРАНД ПОМОЛ» згідно із умовами зовнішньоекономічного договору поставки № 71 від 23.08.2024, умови поставки товару FCA м. Констанца Румунія (Incoterms 2010), постачальником товару є компанія ROMTEXTIL SA. Митна вартість товару була визначена декларантом за першим методом за ціною контракту.

Ціна товару згідно наданих проформи-інвойсу:

1. Поліпропіленова тканина PP FABRIC 75 см х 4, рукавного типу, для виготовлення мішків типу «біг-бег» для зберігання сипучих продуктів, фальцована (1 см. між складками), щільність 120 г/м2, біла, УФ-стабілізована, товарний код: : 2,00 євро/кг * 2 800 кг = 5 600,00 євро.

2. Поліпропіленова стропа, шириною 4 см., щільність 33 г/м2, біла: 2,00 євро/кг * 200 кг = 400,00 євро. Загальна сума проформи-інвойсу складає: 5 600 + 400 = 6 000 євро.

Ціна товару згідно наданого комерційного інвойсу № 126 від 23.09.2024:

3. Поліпропіленова тканина PP FABRIC 75см х 4, рукавного типу, для виготовлення мішків типу «біг-бег» для зберігання сипучих продуктів, фальцована (1 см. між складками), щільність 120г/м2, біла, УФ - стабілізована, товарний код: : 2,00 євро €/кг * 2 794,80 кг = 5 589,60 євро.

4. Поліпропіленова стропа, шириною 4 см., щільність 33г/м2, біла: 2,00 євро/кг * 205,20 кг = 410,40 євро.

Загальна сума рахунку-фактури (інвойсу) складає: 5 589,60 + 410,40 = 6 000 євро.

До митної вартості декларантом включено вартість транспортно - експедиційних послуг товару до кордону України, до контрольно пропускного пункту Порубне-Сірет, що склала 40 000,00 грн без ПДВ.

Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано такі документи:

- пакувальний лист / Товарна накладна (Packing list) № 4918 від 23.09.2024;

- детальний пакувальний лист (Detailed Packing list) № 4919 від 23.09.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 126 від 23.09.2024;

- міжнародна товарно-транспортна накладна (International road consignment note) № 698459 від 23.09.2024;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) EUR.1 Nr X 0129593 від 23.09.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 12.09.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 23.09.2024;

- рахунок на оплату № 300 від 23 вересня 2024 року про надання транспортно - експедиційних послуг;

- довідка про транспортні витрати № 1900 від 23.09.2024;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 4638 від 05.09.2024;

- розрахунок ціни (калькуляція) № 4639 від 05.09.2024;

- специфікація № 1 від 05.09.2024 до зовнішньоекономічного договору № 71 від 23.08.2024;

- зовнішньоекономічний договір поставки № 71 від 23.08.2024;

- договір на надання брокерських послуг № БР174/24 від 18.09.2024;

- договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №18.01-2024-504 від 18.01.2024 укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ПАНАВТОС»;

- договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № 20.09-24 від 20.09.2024 укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ГРАНД ПОМОЛ»;

- заявка б/н від 20.09.2024 до договору № 20.09-24 від 20.09.2024;

- копія митної декларації країни відправлення № 24ROCT1970L14480B0 від 23.09.2024;

- висновок державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 25.09.2024 № 3-2/562, дійсний до 25.11.2024;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA64U7 від 26.09.2024.

При проведенні процедур митного оформлення Хмельницька митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 27.09.2024 року №UA400000/2024/000225/2 та картку відмови у митному оформленні товарів від 27.09.2024 №UА400020/2024/000103.

У рішенні про коригування, зокрема, зазначено, що документи, подані згідно ч. 2, та ч. 3 cт. 53 МКУ, містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема:

- в банківських платіжних документах зазначено рахунки, не подані до митного оформлення;

- статистична вартість товару в копії МД країни відправлення вища вартості товару згідно рахунку - фактури;

- перевізник не відповідає особі, яка надає інформацію про вартість транспортування. Дана розбіжність також свідчить про наявність комісійної винагороди експедитора, яка не додана до митної вартості;

- подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості: комісійної винагороди експедитора, витрат на завантаження.

У митного органу наявні обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та у відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що документи подані до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо "дійсної вартості" товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально.

Також Митний орган зазначив, що відповідно до ч.3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно надати наступні додаткові документи, рахунки, зазначені в банківських платіжних документах, виписку з бухгалтерської документації.

Не погоджуючись із рішенням та карткою відмови, прийнятими Хмельницькою митницею, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У частині 2 статті 52 МК України зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною першою статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 12.03.2019 у справі № 820/8016/15 та від 26.11.2019 у справі № 821/107/16 та від 09.05.2025 у справі № 160/11936/24.

Крім того аналогічний висновок застосовано Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постановах від 18.03.2025 у справі № 560/9927/24 та від 03.10.2025 у справі № 560/18126/24.

Статтею 57 МК України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За приписами частин четвертої п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В обґрунтування вибору правомірності прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів митним органом зазначено, що документи, подані згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МКУ містять розбіжності що впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару.

Щодо рахунків вказаних в платіжних документах, суд зазначає, що відповідно до платіжного SWIFT документу від 12.09.2024, в розділі Remittance information (Інформація про грошові перекази), зазначено, що оплата здійснювалася за договором № 71 від 23.08.2024, специфікацією № 1 від 05.09.2024 та proforma invoice 05th of september 2024 (проформа інфойс). Посилання на інші документи в платіжному документі відсутні. Разом з заявою вих. №14/10-24 від 14.10.2024 додано проформу інвойс від 05.09.2024.

Щодо статистичної вартості товару в копії МД країни відправлення суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи з вищевказаним питанням ТОВ «Гранд Помол» звернулося до постачальника ROMTEXTIL SA, який надав пояснювальну записку, нотаріальний переклад якої додано до заяви вих. №14/10-24 від 14.10.2024. З пояснювальної записки статистична вартість Товару в декларації 24ROCT1970L14480B0 не перевищує вартості товару згідно з рахунком-фактурою.

Щодо особи, яка надає інформацію про вартість транспортування та комісійної винагороди експедитора, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи довідку про транспортні витрати вих. № 1900 від 23.09.2024 надано експедитором ФОП ОСОБА_1 для пред`явлення в митні органи України.

20.09.2024 між ТОВ «Гранд Помол» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 20.09-24 про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 20.09-24 від 20.09.2024, виконавець зобов`язується від свого імені і за рахунок Замовника здійснювати організацію доставки вантажів, залучаючи для здійснення перевезень третю сторону (перевізника) на підставі договору, укладеного між Експедитором та третьою стороною (перевізником) відповідно до умов цього Договору та Заявок.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 є організатором перевезень. Безпосереднім перевізником була третя сторона ТОВ «ПАНАВТОС», з якою ФОП ОСОБА_1 мала вже укладений договір № 18.01-2024-504 від 18.01.2024.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 18.01-2024-504 від 18.01.2024, перевізник на підставі письмових заявок від Експедитора виконує транспортне перевезення вантажу шляхом залучення транспортних засобів, що належать Перевізнику, відповідно до умов цього Договору та Заявок.

Вищевказані документи: довідка про транспортні витрати вих. № 1900 від 23.09.2024, договір № 20.09-24 від 20.09.2024, договір № 18.01-2024-504 від 18.01.2024 були надані Хмельницькій митниці при митному оформленні.

Відповідно до довідки про транспортні витрати вих. № 1900 від 23.09.2024, вартість транспортних витрат по перевезенню вантажу за маршрутом м. Констанці (Румунія) м. Камянське (Україна) для одержувача ТОВ «Гранд Помол» (Україна) автомобілем НОМЕР_1 становить 75 000 грн. З них від м. Констанца (Румунія) до п/п Порубне - Сірет становить 40 000 грн. Від п/п Порубне-Сірет до м. Камянське (Україна) становить 35 000 грн. Страхування вантажу не здійснювалося. Навантажувальні роботи проводилися за рахунок відправника.

Згідно з п. 4.2. Договору № 20.09-24 від 20.09.2024, для виконання послуг Замовник перераховує виконавцю суму, зазначену в заявці. Сума включає в себе вартість послуг з перевезення і вартість послуг експедирування, розмір яких відбивається в двосторонньому акті.

Відповідно до рахунку на оплату № 300 від 23.09.2024 та двостороннього акту № 277 від 28 вересня 2024 року вартість послуг становить 75 000,00 грн, з яких:

1) Транспортно-експедиційні послуги без ПДВ за маршрутом від м. Констанца (Румунія) до п/п Порубне-Сірет а/м НОМЕР_1 ; кількість послуг -1; вартість послуг 40 000,00 грн;

2) Транспортно-експедиційні послуги без ПДВ за маршрутом від п/п Порубне-Сірет до м. Камянське Дніпропетровська обл. (Україна) а/м НОМЕР_1 ; кількість послуг 1; вартість послуг 35 000,00 грн.

Підписанням акту надання послуг № 277 від 28 вересня 2024 року сторонами договору № 20.09-24 від 20.09.2024 підтверджено, що послуги були надані належним чином відповідно до умов договору № 20.09-24 від 20.09.2024 та Рахунку на оплату покупцю № 300 від 23.09.2024.

Отже, з урахуванням того, що в договорі № 20.09-24 від 20.09.2024 зазначено, що сума включає в себе вартість послуг з перевезення і вартість послуг експедирування, розмір яких відображається в двосторонньому акті, твердження відповідача щодо не відображення розміру послуг, що нібито унеможливлює перевірку включення вартості цих послуг до митної вартості товару, є таким, що не відповідає дійсності.

Також, ФОП ОСОБА_1 надано повідомлення вих. № 25 від 28.09.2024, у якому зазначено, що 23.09.2024 для ТОВ «Гранд Помол» надано транспортний засіб IVECO НОМЕР_1 для перевезення вантажу за маршрутом м. Констанца (Румунія) м. Камянське (Україна), експедитор власником транспортного засобу не являється. По всьому маршруту Експедитор не надавав експедиційні послуги за межами митної території України, про що свідчить довідка транспортних витрат, яка надавалась митним органам.

Експедитор являється резидентом України, місце постачання послуг митна територія України, тому винагорода експедитора послуга надана на митній території України, а не за її межами.

Щодо витрат на завантаження, суд зазначає, що згідно з п.2.2 зовнішньоекономічного договору поставки (контракту) № 71 від 23.08.2024, поставка Постачальником Товару здійснюється на умовах FCA м. Констанца Румунія (Incoterms 2010).

Термін FCA (франко-завод) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці.

Відповідно до довідки про транспортні витрати вих. № 1900 від 23.09.2024, навантажувальні роботи проводилися за рахунок відправника. Постачальник ROMTEXTIL SA в пояснювальній записці зазначив, що відповідно до пункту 2.2. договору поставки № 71 від 23.08.2024, поставка Постачальником Товару здійснюється на умовах FCA м. Констанца Румунія (Incoterms 2010). Відповідно до умов FCA (Incoterms 2010), відвантаження здійснюється після навантаження товару на транспортний засіб перевізника, оплачене продавцем. Таким чином, завантаження здійснено силами та за рахунок постачальника ROMTEXTIL SA.

Також стосовно тверджень відповідача, що подані для підтвердження заявленої митної вартості товарів не містять всіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товару, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, а саме: комісійна винагорода експедитора, витрати на завантаження, суд враховує таке.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, є вичерпним: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Отже, у вказаному переліку відсутні, зокрема, документи, а саме: комісійна винагорода експедитора, витрати на завантаження.

Щодо застосування відповідачем другорядного методу митного оформлення - за ціною ідентичного товару, суд зазначає наступне.

Наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за іншою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.07.2020 у справі № 815/6833/17.

Крім цього, Верховний Суд в постанові від 02 липня 2020 року у справі №804/2061/17 зауважив, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/3096/16 вказав, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Також, за сталою практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі № 809/1734/16, від 21 жовтня 2021 року у справі № 420/4820/19) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Вказана позиція обґрунтована у постановах від 8 лютого 2019 року у справі № 825/648/17 та від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19 Верховного Суду.

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 27.09.2024 №UA400000/2024/000225/2 та картка відмови у митному оформленні товарів від 27.09.2024 №UA400020/2024/000103, винесені Хмельницькою митницею без урахування усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначене рішення про коригування митної вартості товарів від 27.09.2024 №UA400000/2024/000225/2 та картка відмови у митному оформленні товарів від 27.09.2024 №UA400020/2024/000103 підлягають скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.