Справа № 160/6971/25
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6971/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року (суддя Лозицька І.О.) в адміністративній справі №160/6971/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з втратою годувальника в розмірі, меншому від 50 відсотків фактичного розміру пенсії за віком померлого годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з втратою годувальника без обмеження в індексації в розмірі 50 відсотків фактичного розміру пенсії за віком померлого годувальника, яка розрахована станом на 25.03.2023 р.

В обґрунтування позову зазначає про неправомірний розрахунок пенсії по втраті годувальника та незаконне обмеження розміру пенсійної виплати під час проведення індексації пенсійної виплати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року позов задоволено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що за встановлених обставин справи є обґрунтовані підстави для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду першої, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачка отримуєте пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначену відповідно до Закону №1058. Оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону №1058-ІV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25.березня 2023 року отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 .

Обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника проведено відповідачем з урахуванням страхового стажу померлого годувальника 66 років 11 місяців 2 дні, в тому числі робота по Списку № 1 (шахтарі) - 25 років (розпорядження ПФУ від 26.03.2024).

Коефіцієнт страхового стажу померлого годувальника, обчислений відповідно до статті 25 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 0,66917, про що свідчить протокол/розпорядження ПФУ від 26.03.2024, про розрахунок пенсії померлого годувальника з 25.03.2023.

Заробітна плата померлого годувальника становить 32167,52 грн. (протокол/розпорядження ПФУ від 26.03.2024).

Розмір пенсії за віком померлого годувальника для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника складає 25734,02 грн, де: 21525,54 грн - розмір пенсії за віком (31167,52 грн х 0,66917); 530,72 грн - доплата за 31 ркі понаднормового стажу; 3677,76 грн - доплата до 80 % заробітної плати шахтарям, відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (до 25734,02 грн. (32167,52 грн х 80 %)). Так, розмір пенсій за віком померлого годувальника станом на 25.03.2023 року склав 25734,02 грн.

Однак, при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідачем здійснено розрахунок пенсії, розмір якої станом на 01.04.2023 склав 11499,37 грн, де: 12867,01 грн - розмір пенсії по втраті годувальника (25734,02 грн. (розмір пенсії за віком померлого годувальника) х 50%); 1367,64 грн. - обмеження в індексації відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168.

Про вказаний неправомірний розрахунок пенсії позивачу стало відомо в серпні 2024 року, після звернення з письмовою заявою на веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України та отримання від ПФУ розпорядження про розрахунок і призначення позивачу пенсії по втраті годувальника з 25.03.2023.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону №1058-ІV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».

Частиною другою статті 36 Закону №1058-IV зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини третьої статті 36 Закону №1058-IV члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 37 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону №1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

Як встановив суд першої інстанції, померлий годувальник позивача, перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком, яка була призначена відповідно до правових норм Закону №1058-IV.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, здійснивши розрахунок пенсії за віком померлого годувальника, який належав до виплати позивачці, вказав, що 50 відсотків такої пенсії становить 12867,01 грн (50% від 25734,02). Водночас, проводячи розрахунок пенсії відповідачем було застосовано обмеження в індексації з 01.03.2023 відповідно до Постанови № 168 в розмірі 1367,64 грн, що призвело до зменшення розміру пенсії позивачки.

Суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач діяв в порушення вимог чинного законодавства нараховуючи позивачу пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 11499,37 грн., розмір якої не відповідає 50% пенсії за віком померлого годувальника, яка на момент смерті складала 25734,02 грн.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя О.М. Лукманова