Справа № 380/21304/25
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 жовтня 2025 рокусправа № 380/21304/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Карп`як Оксана Орестівна розглянувши у м. Львові матеріали позову Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю « Парфунік » Шін Маріни Геннадіївни про обмеження виїзду за кордон,-

в с т а н о в и в :

24.10.2025 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парфунік», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ТОВ «Парфунік» - Шін Маріні Геннадіївні.

Позовна заява подана в порядку статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наслідком автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява Головного управління ДПС у Львівської області передана судді Карп`як О.О., 24.10.2025 року о 13:20 год.

Перевіривши матеріали позовної заяви на предмет дотримання вимог встановлених процесуальним законом, суд дійшов висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, визначеним абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, абзац другий частини другої статті 122 КАС України містить застереження, згідно з яким для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

В свою чергу, частиною першою статті 289-2 КАС України передбачено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Право контролюючого органу на звернення до суду з відповідними позовними вимогами встановлене пунктом 87.13 статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України), згідно з яким у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

При цьому, ПК України не містить жодної норми права, якою було б врегульоване питання щодо строку звернення до суду з вищевказаними вимогами.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що питання строку звернення контролюючого органу до суду з позовною заявою щодо обмеження права керівника платника податків на виїзд за кордон регламентується приписами абзацу другого частини другої статті 122 КАС України і, відповідно, становить три місяці з дня виникнення підстав, що дають контролюючому органу право на пред`явлення визначених законом позовних вимог.

Тотожний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 140/26462/23 (касаційне провадження № К/990/40560/23), який в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковим до застосування судом.

Відповідно до позовної заяви, позивач посилається на податкову вимогу форми «Ю» №0-1301 від 26.07.2024 року.

Проте, суд звертає увагу позивача, що з урахуванням вищевказаних обставин в матеріалах справи відсутні відомості щодо строку, з якого на думку контролюючого органу у нього виникли підстави для застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи.

У свою чергу, ненадання таких відомостей позбавляє суд можливості встановити момент виникнення відповідних правовідносин, а відтак і перевірити правомірність дій контролюючого орган у контексті дотримання вимог законодавства при застосуванні такого обмежувального заходу.

Відсутність чіткої вказівки на початок перебігу строку унеможливлює належну оцінку як фактичних обставин справи, так і правових підстав для застосування обмежувального заходу.

Таким чином суд констатує, що позовна заява не містить обґрунтувань та доказів, які підтверджують дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, який становить три місяці.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України контролюючим органом сформована та надіслана відповідачу податкова вимога. Разом з тим матеріали позовної заяви не містять інформацію про дату вручення поштового повідомлення, що унеможливлює встановлення судом перебігу 240-денного строку. В матеріалах справи наявна копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення без відмітки про вручення стороні та не містить інформацію про наявність довідки про причини невручення поштовим відділенням із зазначенням дати. Враховуючи наведене та з урахуванням положень п.42.2, 42.5 ст.42 ПК України, неможливо встановити дату, з якої слід вважати податкову вимогу належним чином врученою.

Позивач не надає суду нормативне обґрунтування (з чітким посиланням на норми закону та фактичні обставини справи), яке б підтверджувало сукупність підстав та настання обставин, що передбачають право податкового органу на звернення до суду з даною позовною заявою саме 24.10.2025.

Таким чином, Головному управлінню ДПС у Львівській області необхідно надати суду обґрунтування підстав звернення із заявою до суду в частині додержання строків звернення, підтверджених належними доказами.

Суддя звертає увагу позивача, що з урахуванням вищевказаних обставин в матеріалах справи відсутні відомості щодо строку, з якого на думку контролюючого органу у нього виникли підстави для застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи.

У свою чергу, ненадання таких відомостей позбавляє суд можливості встановити момент виникнення відповідних правовідносин, а відтак і перевірити правомірність дій контролюючого орган у контексті дотримання вимог законодавства при застосуванні такого обмежувального заходу.

Відсутність чіткої вказівки на початок перебігу строку унеможливлює належну оцінку як фактичних обставин справи, так і правових підстав для застосування обмежувального заходу.

Таким чином суддя констатує, що позовна заява не містить обґрунтувань та доказів, які підтверджують дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, який становить три місяці.

Згідно з ч.13-15 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Як визначено ч.3 ст.283 КАС України у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та скріплену печаткою і підписом керівника заяву протягом 24 годин з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суддя

ухвалив :

Позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парфунік», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ТОВ «Парфунік» - ОСОБА_1 , - залишити без руху.

Надати позивачу 24 години з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків, шляхом надання суду:

- обґрунтування підстав звернення із заявою до суду в частині додержання строків звернення, підтверджених належними доказами.

У випадку невиконання вимог ухвали по усуненню недоліків позовної заяви у визначений термін, така буде вважатись неподаною та повернута позивачеві відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна