Справа № 420/18032/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу позовною заявою Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2025/000010/2 від 30.04.2025 р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від № UA500130/2025/000074 від 30.04.2025 р. Одеської митниці.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.10.2024 р. між ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" та METINVEST INTERNATIONAL SA укладено контракт № 2024-BENT-MI/N. На підставі вказаного контракту та супроводжувальних документів METINVEST INTERNATIONAL SA здійснила на адресу ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" поставку товару - активований бентоніт. Під час декларування товару позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2025/000074 з причин винесення рішення про коригування митної вартості товарів 30.04.2025 р. № UA500500/2025/000093/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Ухвалою від 10.06.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

23.06.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що декларантом до митниці було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товарів від 25.04.2025 р. № 25UA29U6. Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) відповідно до наданого комерційного рахунку від 26.03.2025 р. № EX/103/24-25 зазначені ціни на умовах FOB KANDLA PORT, INDIA, тоді як в інвойсі від 29.03.2025 № 95474481 ціни на CIF Південний. При цьому відсутні відомості які підтверджують митну вартість товарів, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на транспортування, страхування, пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; 2) в наданому до ЕМД документі калькуляція ціни від 29.03.2025 р, зазначено, що згідно цієї калькуляції базова ціна купівлі на умовах FOB є основою для розрахунку базової ціни купівлі на умовах CIF, в яку входять інші витрати, маржа MISA та розраховується в момент заключення договору купівлі-продажу. Тобто, дата документа калькуляція ціни перевищує дату зовнішньоекономічного договору від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N, який являє собою основу для розрахунку ціни; 3) в наданому до ЕМД документі калькуляція ціни від 29.03.2025 р. здійснено розрахунок ціни товару на рівні 88,94 USD/MT, тоді як при складанні даних ціна відрізняється від заявленої (88,95 USD/MT); 4) в наданому страховому полісі 29.03.2025 р. № T-0 відсутні відомості щодо страхової винагороди, яка має бути включена до складових митної вартості задекларованих товарів; 5) в наданому рахунку-фактурі від 29.03.2025 р. № 95474481 зазначені реквізити банку Raiffeisen Bank International AG, що не відповідає відомостям графи 28 митної декларації. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) розрахунок ціни (калькуляція); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів. Листом від 30.04.2025 р. декларант повідомив митний орган, що додаткових документів, відповідно до ч.3 ст.53 МК України надати немає можливості. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України. Тому митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на викладене, оскаржувані рішення є правомірними і підстави для їх скасування відсутні.

27.06.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому обставин, так як позивачем надано всі документи, які підтверджують митну вартість товару та не містять розбіжностей.

01.07.2025 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь, в який наполягає на правомірності оскаржуваних рішень.

Ухвалою від 24.10.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.10.2024 р. між METINVEST INTERNATIONAL SA. (Продавець) та ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Покупець) укладено контракт купівлі-продажу № 2024/BENT-VS/N, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар, з описом, якістю, кількістю та за ціною, зазначеною у відповідних Додатках, та відповідно до умов цього Контракту. Опис Товару: перероблений бентоніт (сипкі грудки) для виробництва окатків, відповідно до цього Договору та Додатків до цього Договору, які є його невід`ємною частиною; кількість: відповідно до додатків до цього Договору, які є невід`ємною частиною цього Контракту; ціна, доларів США і/або євро і/або гривен за метричну тону: відповідно до додатків до цього Контракту, які є невід`ємною частиною цього Контракту; походження Товару: Індія; виробник: відповідно до додатків до цього Контракту, які є невід`ємною частиною цього Контракту; місце постачання: CIF Incoterms 2020; місце відвантаження: порт КАНДЛА, Індія, зазначений в Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною; місце постачання: порт Південний, Україна, зазначений в Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною; місце призначення: відповідно до додатків до цього Контракту, які є невід`ємною частиною цього Контракту (п.1.1 контракту).

Пунктом 2.1 контракту встановлено, що платежі за цим Договором здійснюються в доларах США та/або євро та/або гривнях. У разі якщо валюта платежу відрізняється від валюти ціни, зазначеної в рахунках-фактурах, перерахунок валюти ціни у валюту платежу здійснюється за крос-курсом згідно з офіційним курсом валюти Національного банку України (НБУ) на дату сплати платежів у гривнях. Покупець повинен здійснити оплату за доставлену продукцію протягом 45 календарних днів після дати коносамента.

Згідно п.п.5.1, 5.2 контракту продукт має бути доставлений на CIF порт Південний, Україна, відповідно до Інкотермс 2020. Дата В/L вважається датою поставки. Продавець гарантує готовність до завантаження всієї партії (партії) в порту вивантаження до запланованої дати завантаження або початку вивантажувальних робіт судна.

Відповідно до п.5.4 контракту Продавець також надсилає Покупцеві електронною поштою копії: штурманська розписка; вантажний маніфест; 3/3 чистого В/L; сертифікат аналізу, виданий виробником; сертифікат ваги; сертифікат аналізу, виданий вищезгаданою незалежною інспекційною компанією; сертифікат походження, виданий Торгово-промисловою палатою Gandhidham; комерційний рахунок-фактура; сертифікат радіоактивного нукліда; сертифікат безпеки; сертифікат страхування продукції.

На виконання умов контракту METINVEST INTERNATIONAL SA. поставило ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" товар, а саме: активований бентоніт: перероблений бентоніт (випкі грудки) для виробництва окотишів - 23900,000 МТ. Фактичні параметри: вміст карбонату натрію - 2,3-2,8%; вміст вологи - 13.79%; значення рН (5% суспензія) - 9.72; показник вільного набухання - 28хв; поглинання води (пластина) - 681хв; калібрування (

25.04.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA29U6. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: рахунок-фактуру від 29.03.2025 р. № 95474481; коносамент від 29.03.2025 р. № BULL/01; сертифікат про походження товару від 29.03.2025 р. № GCсІ/2025/016/0579701А/0002125; рахунок про здійснення платежів від 26.03.2025 р. № ЕХ/103/24-25; калькуляцію ціни від 29.03.2025 р.; страховий поліс від 29.03.2025 р. № Т-0; зовнішньоекономічний контракт від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-МІ.N; специфікацію від 29.03.2025 р. № 2; сертифікат аналізу від 01.08.2018 р. № GIPL/QAL/; технологічний процес від 22.10.2024 р.; копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2025 р. № 9351462.

За результатами перевірки МД № 25UA29U6 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 25.04.2025 р., в якому вказано, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та витребувано додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) розрахунок ціни (калькуляція); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

30.04.2025 р. декларант повідомив, що додаткові документи не має можливості надати.

30.04.2025 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2025/000010/2, відповідно до якого визначено вартість товару № 1 - 0,0977 дол. США/кг.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема: - відповідно до наданого комерційного рахунку від 26.03.2025 р. № EX/103/24-25 зазначені ціни на умовах FOB KANDLA PORT, INDIA, тоді як в інвойсі від 29.03.2025 № 95474481 ціни на CIF Південний. При цьому відсутні відомості які підтверджують митну вартість товарів, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на транспортування, страхування, пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; - в наданому до ЕМД документі калькуляція ціни від 29.03.2025 р. зазначено, що згідно цієї калькуляції базова ціна купівлі на умовах FOB є основою для розрахунку базової ціни купівлі на умовах CIF, в яку входять інші витрати, маржа MISA та розраховується в момент заключення договору купівлі-продажу. Тобто, дата документа калькуляція ціни перевищує дату зовнішньоекономічного договору від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N, який являє собою основу для розрахунку ціни; - в наданому до ЕМД документі калькуляція ціни від 29.03.2025 р. здійснено розрахунок ціни товару на рівні 88,94 USD/MT, тоді як при складанні даних ціна відрізняється від заявленої (88,95 USD/MT); - в наданому страховому полісі 29.03.2025 р. № T-0 відсутні відомості щодо страхової винагороди, яка має бути включена до складових митної вартості задекларованих товарів; - в наданому рахунку-фактурі від 29.03.2025 р. № 95474481 зазначені реквізити банку Raiffeisen Bank International AG, що не відповідає відомостям графи 28 митної декларації. З огляду на вищевикладені розбіжності, відсутність всіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товарів, відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України запропоновано надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) розрахунок ціни (калькуляція); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Також є підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість товарів, у зв`язку з чим та відповідно до ч.4 ст.53 МК України необхідно надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам. Листом від 30.04.2025 р. декларант повідомив, що додаткових документів надати немає можливості. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим та становить по товару № 1 - 0,0977 дол. США/кг (ЕМД від 17.02.2024 р. № 24UA95U6, 24UA96U6, 24UA97U6, 24UA98U6).

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000010/2, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2025/000074.

Вважаючи дані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із позовною заявою про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів:

- відповідно до наданого комерційного рахунку від 26.03.2025 р. № EX/103/24-25 зазначені ціни на умовах FOB KANDLA PORT, INDIA, тоді як в інвойсі від 29.03.2025 № 95474481 ціни на CIF Південний,

- у калькуляції ціни від 29.03.2025 р. зазначено, що згідно цієї калькуляції базова ціна купівлі на умовах FOB є основою для розрахунку базової ціни купівлі на умовах CIF, в яку входять інші витрати, маржа MISA та розраховується в момент заключення договору купівлі-продажу. Тобто, дата документа калькуляція ціни перевищує дату зовнішньоекономічного договору від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N, який являє собою основу для розрахунку ціни;

- у калькуляції ціни від 29.03.2025 р. здійснено розрахунок ціни товару на рівні 88,94 USD/MT, тоді як при складанні даних ціна відрізняється від заявленої (88,95 USD/MT);

- у страховому полісі 29.03.2025 р. № T-0 відсутні відомості щодо страхової винагороди, яка має бути включена до складових митної вартості задекларованих товарів;

- у рахунку-фактурі від 29.03.2025 р. № 95474481 зазначені реквізити банку Raiffeisen Bank International AG, що не відповідає відомостям графи 28 митної декларації.

- не надано всіх додатково витребуваних документів.

Що стосується доводів відповідача про розбіжності в умовах поставки між комерційним рахунком та інвойсом, то суд зазначає, що комерційний рахунок від 29.03.2025 р. № 95474481, який відповідає даті коносаменту, був виставлений METINVEST INTERNATIONAL SA позивачу на підставі контракту від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N, з умовами поставками CIF Південний, Україна (Інкотермс 2010), коносамент від 29.03.2025 р. № AIL/MUN/BSN/01, в той час як комерційний рахунок від 26.03.2025 р. № EX/103/24-25 виставлений продавцем на адресу покупця - METINVEST INTERNATIONAL SA на підставі контракту купівлі-продажу від 12.03.2025 р. № 12032025, який і містить умови поставки FOB KANDLA PORT, INDIA між ними.

Тобто, фактично умови поставки FOB KANDLA PORT, INDIA установлені для поставки товару для METINVEST INTERNATIONAL SA як покупця, а не для позивача, який не є стороною договору від 12.03.2025 р. № 12032025.

Однак, за контрактом від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N, за яким позивач є покупцем, умови поставки - CIF Південний, Україна, які і вказані в інвойсі від 29.03.2025 р. № 95474481.

Таким чином, жодних суперечностей вказані документи не містять.

Стосовно перевищення дати калькуляції дати зовнішньоекономічного договору, то суд зауважує, що калькуляція ціни складена продавцем товару - METINVEST INTERNATIONAL SA, 29.03.2025 р. за контрактом 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N, та містить інформацію про складові вартості ціни, зокрема, що ціна на товар за умовами договору включає в себе як базу для розрахунку умови поставки FOB (FOB purchase price 40,20 USD/MT), а також додатково + витрати з фрахту судна (Maritime Freight 42,16 USD/MT), всі збори (All charges 2,14USD/MT), маржа MISA (MISA margin 4,44 USD/MT), з урахуванням чого Sales price складає 88,94 USD/MT, що і є контрактною вартістю задекларованого товару.

Отже, калькуляцією лише додатково підтверджується структура ціни та показників, з яких вона сформована: базова ціна купівлі на умовах FOB являється основою для розрахунку базової ціни купівлі на умовах CIF, до якої додаються інші витрати, маржа MISA та розраховується в момент заключення договору купівлі-продажу, в даному випадку, для підписання специфікації від 29.03.2025 р. № 2 до контракту від 18.10.2024 р. 2024/BENT-MI/N (тобто ціна на умовах продажу CIF включає в себе ціну на умовах продажу FOB плюс інші/додаткові витрати, що формують ціну).

Тому вказані зауваження не свідчать про наявність розбіжностей, оскільки за приписами п.1.1 контракту від 18.10.2024 р. 2024/BENT-MI/N ціна товару визначається відповідно до додатків до контракту, яким є специфікація від 29.03.2025 р. № 2, а дата калькуляції ціни (29.03.2025 р.) співпадає з датою специфікації (29.03.2025 р.). При цьому суд звертає увагу на те, що оскільки ціна вказується у специфікації, а не безпосередньо в контракті, то і дата калькуляції не може співпадати з датою контракту.

Таким чином вказані доводи відповідача суперечать умовам контракту (в частині визначення ціни партії товару) та не мають жодного відношення до складових митної вартості імпортованого товару.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що у калькуляції ціни від 29.03.2025 р. здійснено розрахунок ціни товару на рівні 88,94 USD/MT, тоді як при складанні даних ціна відрізняється від заявленої (88,95 USD/MT), оскільки вказана технічна описка жодним чином не впливає на митну вартість товару. Як вже зазначалося, калькуляція лише додатково підтверджується структура ціни та показників, з яких вона сформована.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що у страховому полісі 29.03.2025 р. № T-0 відсутні відомості щодо страхової винагороди, яка має бути включена до складових митної вартості задекларованих товарів, то суд зазначає, що сума, яка вказана у сертифікаті страхування повністю відповідає та включає в себе вартість, в тому числі і страхову винагороду. Страхова сума складає 110 % від загальної вартості товару. Оскільки згідно з правилами Інкотермс на умовах CIF договір страхування має покривати передбачену в договорі купівлі-продажу ціну плюс 10 % (тобто 110 %) і має бути укладено у валюті договору купівлі-продажі. У документі від 29.03.2025 р. № Т-0 сума страхування - 2338232,60 дол., що складає 110 % від вартості товару (2125666,0 дол. + 10 % = 2338232,60 дол.). Відповідно до п.1.1 контракту товар постачається на умовах CIF Incoterms 2020, тобто за умовами правил Інкотермс термін CIF (названий порт) продавець зобов`язаний виконати експортне митне оформлення, страхування, завантаження на борт судна та доставку до порту вивантаження. Так як страхування товару здійснене продавцем, то у позивач і не можуть бути в наявності документи, що підтверджують витрати продавця щодо сплаченої страхової винагороди.

При цьому, суд зауважує, що на позивача покладено обов`язок документального підтвердження митної вартості товарів, а не розміру страхової винагороди, яку сплатив продавець, а не позивач.

Стосовно зауважень відповідача до рахунку-фактури від 29.03.2025 р. № 95474481 в частині зазначення назви банку Raiffeisen Bank International AG, що не відповідає відомостям графи 28 митної декларації, то суд вказує на те, що інформація щодо реквізитів банку в рахунку від 29.03.2025 р. № 95474481 є складовою та невід`ємною частиною контракту від 18.10.2024 р. № 2024/BENT-MI/N. Реквізити банку у графі 28 митної декларації зазначено у відповідності до розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 р. № 651 ( в редакції наказу від 23.09.2022 р. № 296), та включають в себе саме реквізити банку ПАТ "ПУМБ", з якого перераховується сума отримувачем ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" за товар на рахунок MISA Raiffeisen Bank International AG, а саме вказано банківські реквізити ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", що відповідає правилам заповнення декларації.

Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом всіх додатково витребуваних документів, то суд вважає їх безпідставними, так як надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товару слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000010/2 відповідачем використано для коригування митної вартості товару ЕМД від 17.02.2024 р. № 24UA95U6, 24UA96U6, 24UA97U6, 24UA98U6.

В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці ЕМД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000010/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000010/2, то і прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000074 також є протиправною та підлягає скасуванню.

За приписами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000010/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000074, а тому позовні вимоги ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПРАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 26646,40 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50079, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, ) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000010/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.04.2025 р. № UA500130/2025/000074.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" судовий збір у сумі 26646 (двадцять шість тисяч шістсот сорок шість) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко