Справа № 160/30518/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучугурної Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Постійно діючої Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправної і зобов`язання вчинити певні дії,
22.10.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Постійно діючої Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 . Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на Постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519- 1208-4661-0 від 19.05.2025);
зобов`язати відповідача постійно діючу військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 . код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) вчинити певні дії, а саме: зобов`язати відповідача розглянути, у встановленому законом порядку, скаргу позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на Постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025), переглянути Постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519- 1208-4661-0 від 19.05.2025) відповідно до підпункту 2.8.3. пункту 2.8. глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України (затверджено Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року зі змінами), прийняти відповідну Постанову (за результатами розгляду цієї скарги) відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України (затверджено Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року зі змінами) та надати Позивачу письмову відповідь за результатами розгляду його Скарги згідно Закону України «Про звернення громадян»;
зобов`язати відповідача постійно діючу військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 . код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) при розгляді скарги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на Постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519- 1208-4661-0 від 19.05.2025) та прийнятті відповідної Постанови за результатами розгляду цієї скарги, врахувати відповідні вимоги Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних силах України (затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року зі змінами), які не було враховано військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 у Постанові від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025), а саме: вимоги розділу XVI Пояснення щодо застосування статтей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток 2 до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних силах України (затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року зі змінами)).
Разом із позовною заявою подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:
зупинити дію Постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025), якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), було визнано обмежено придатним до військової служби, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 . Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) утриматись від вчинення дій щодо вручення мобілізаційних розпоряджень (повісток) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;
заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 . Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, призивати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), на військову службу під час мобілізації.
Заява мотивована тим, що позивач 19.05.2025 пройшов медичний огляду у зв`язку із мобілізацією у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Цією комісією зроблено висновок, оформлений довідкою (постановою) ВЛК №2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025, згідно з яким, на підставі статей: 39 «Б», 42 «Б», 64 «В», 64 «Б» графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, позивача було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (тобто обмежено придатним). Позивач уважає, що військово-лікарською комісією повністю не враховані подані медичні документи та акт дослідження стану здоров`я позивача, не враховано ступінь порушення функцій організму внаслідок хвороби позивача (вродженої вади деформація (ущелина) твердого та м`якого піднебення). Позивач просить суд застосувати зазначені заходи забезпечення позову, з огляду на те, що дія постанови ВЛК дозволяє ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснювати вручення мобілізаційних розпоряджень (повісток) позивачу та призивати його на військову службу під час мобілізації (мобілізувати) до ЗСУ. Якщо позивачу буде вручено повістку (мобілізаційне розпорядження) та його буде призвано на військову службу під час мобілізації (мобілізовано) до ЗСУ, це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, а також ефективний захист та поновлення порушених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Якщо своїм рішенням суд зобов`яже ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути скаргу позивача на постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , то ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 при перегляді оскаржуваної постанови, може призначити повторний медичний огляд (переогляд) позивача. А якщо позивача буде мобілізовано до ЗСУ та він буде знаходитись на військовій службі у військовій частині, то ця обставина може істотно ускладнити або унеможливити його повторний медичний огляд (переогляд), а відтак може істотно ускладнити або унеможливити виконання відповідачем рішення суду здійснення розгляду скарги у встановленому законом порядку.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву про забезпечення позову передано судді Кучугурній Н.В.
Розглянувши заяву, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
З урахуванням зазначених норм чинного Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно із Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для забезпечення позову є те, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Виходячи з наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.
Так, в обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 19.05.2025 пройшов медичний огляду у зв`язку із мобілізацією у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Цією комісією зроблено висновок, оформлений довідкою (постановою) ВЛК №2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025, згідно з яким, на підставі статей: 39 «Б», 42 «Б», 64 «В», 64 «Б» графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, позивача було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (тобто обмежено придатним). Позивач уважає, що військово-лікарською комісією повністю не враховані подані медичні документи та акт дослідження стану здоров`я позивача, не враховано ступінь порушення функцій організму внаслідок хвороби позивача (вродженої вади деформація (ущелина) твердого та м`якого піднебення). Позивач просить суд застосувати зазначені заходи забезпечення позову, з огляду на те, що дія постанови ВЛК дозволяє ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснювати вручення мобілізаційних розпоряджень (повісток) позивачу та призивати його на військову службу під час мобілізації (мобілізувати) до ЗСУ. Якщо позивачу буде вручено повістку (мобілізаційне розпорядження) та його буде призвано на військову службу під час мобілізації (мобілізовано) до ЗСУ, це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, а також ефективний захист та поновлення порушених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Якщо своїм рішенням суд зобов`яже ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути скаргу позивача на постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , то ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 при перегляді оскаржуваної постанови, може призначити повторний медичний огляд (переогляд) позивача. А якщо позивача буде мобілізовано до ЗСУ та він буде знаходитись на військовій службі у військовій частині, то ця обставина може істотно ускладнити або унеможливити його повторний медичний огляд (переогляд), а відтак може істотно ускладнити або унеможливити виконання відповідачем рішення суду здійснення розгляду скарги у встановленому законом порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).
Цей Порядок визначає (п.1):
механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;
процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;
процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;
процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Згідно з п.2 Порядку №560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком.
Відповідно до п.3 Порядку №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
Відповідно до п.71 Порядку №560 рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 70 Порядку №560 передбачено, що порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402 в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону (п.2.2. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпунктів 2.5.1. пункту 2.5. глави 2 розділу І Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (п.22.7. глави 22 розділу ІІ Положення №402).

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_9 , якою проведено медичний огляд позивача і оформлено довідку № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025, є позаштатною постійно діючою ВЛК, яка визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, згідно із Положенням №402, постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Так, у поданому позові позивач заявляє позовні вимоги, які стосуються зобов`язання відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути, у встановленому законом порядку, скаргу позивача на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025), якою позивача було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, і переглянути вказану постанову.

При цьому, у довідці ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025, на яку подав скаргу позивач до ІНФОРМАЦІЯ_8 , наведено діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання травми, поранення, контузії, каліцтва) І11.9, Q87, М42, І80, опис діагнозу: ГХІІ АГІІ ризик 2-3, ВВР деформація (ущелина) твердого та м`якого піднебення. СПО (1998). Уранопластика. Порушення функції ковтання, жування, вимови звуків, помірного ступеню. ОХЗ ГВХ ПВХ. Варикозна хвороба вен нижніх кінцівок. На підставі статті 39б, 42б, 64в, 64б графи ІІ розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Отже, позивач був визнаний приданим до військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 6 Порядку № 560 передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та-резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Доказів наявності права на відстрочку позивач до заяви про забезпечення позову не надав.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми Порядку №560, наступним етапом призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період є документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації, відправлення позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Водночас, мотивуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що стан його здоров`я не дозволяє йому нести військову службу.

Згідно з пунктами 81, 82, 88, 89 Порядку № 560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: резервістів та військовозобов`язаних - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Наказ про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в день відправки військової команди до військових частин (установ) у разі призову резервістів командиром військової частини, резервістів та військовозобов`язаних керівником розвідувального органу або визначеного ним керівником відповідного підрозділу розвідувального органу, керівником Центрального управління або регіонального органу СБУ - в день призову та зарахування до списків військової частини (підрозділу, органу).

На основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки під особистий підпис вручається повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання такої повістки або невиконання вимог щодо прибуття для відправлення до військової частини (установи) у визначений у повістці час та місце такі особи несуть відповідальність відповідно до Кримінального кодексу України.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема, документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації та відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

У свою чергу документальне оформлення призову включає в себе, зокрема, прийняття наказу про призов військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З аналізу зазначених норм слідує, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці.

Таким чином, суд дійшов висновку, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що може ускладнити або унеможливити його повторний медичний огляд (переогляд), та може істотно ускладнити або унеможливити виконання відповідачем рішення суду здійснення розгляду скарги у встановленому законом порядку, у разі задоволення судом позовної заяви.

Отже, наявні підстави для забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням Кодексу адміністративного судочинства України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд робить висновок, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Суд наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких заявлено позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, в тому числі матеріальних.

Враховуючи наведене, суд уважає за можливе вжити зазначені заходи забезпечення позову з метою захисту прав та законних інтересів позивача. При цьому вжиті заходи забезпечення є своєчасними, відповідають предмету позову, а також є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення в майбутньому виконання судового рішення, а їх невжиття може унеможливити ефективний захист прав заявника та призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд наголошує, що вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі.

Водночас суд указує, що у заяві про забезпечення позову позивач просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 утриматись від вчинення дій щодо вручення мобілізаційних розпоряджень (повісток) ОСОБА_1 і заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі призивати ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Суд зазначає, що ці вимоги охоплюються діями ТЦК та СП щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тому суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

зупинення дії Постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025), якою ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії та заходи щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

зупинення дії Постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2025 (Довідка ВЛК № 2025-0519-1208-4661-0 від 19.05.2025), якою ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії та заходи щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Відповідно до статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили 24.10.2025 та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна