Справа № 520/11509/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 р. №520/11509/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Басістому Є.А.,

за участю:

представника відповідача - Лисенка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд.30,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61012) до Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Конторська, буд. 90,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61052) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

Стягнути кошти з відкритих банківських рахунків, з рахунків, які будуть відкриті в майбутньому КП «Харківводоканал» та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 22 036 662,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що КП «Харківводоканал» має податковий боргу в загальному розмірі 22 036 662,46 грн. Податковий борг відповідачем у добровільному порядку не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з метою примусового стягнення заборгованості.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Від представника КП «Харківводоканал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Північне МУ ДПС ВПП припустилося порушення приписів п.п. 69.40 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, відповідно до яких тимчасово з 1 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких, станом на дату початку можливих бойових дій, є територією можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідних територіях. Наполягаючи на тому, що період виникнення, заявленого до стягнення, податкового боргу охоплює період окреслений 27.03.2023 року 15.04.2025 року, тобто знаходиться після 24.02.2022 року, Податкова ігнорує положення п. 87.9 ст. 87 ПК України, відповідно до яких, у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Також зазначає, що Контролюючий орган безпідставно застосовує приписи п. 95.3 ст. 95 ПК України, які не врегульовують спірних правовідносин та намагається стягнути податковий борг Відповідача всупереч процедурі та алгоритму такого стягнення, що є безумовним порушенням приписів ч. 2 ст.19 Конституції України та п.п. 21.1.1 п. 21.1ст. 21 КП України стосовно обов`язку діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказує, що висуваючи вимоги щодо примусового стягнення податкового боргу з КП «Харківводоканал», Контролюючий орган проігнорував факт державного регулювання діяльності Підприємства, що обумовлює відсутність в його тарифі таких статей витрат, як погашення податкового боргу (у тому числі в попередніх періодах).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступне.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" () зареєстроване у встановленому законом порядку Виконавчим комітетом Харківської міської ради як юридична особа та перебуває на обліку в Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Пунктами 1.2., 1.3 Розділу І Статуту Комунального підприємства "Харківводоканал", затвердженого заступником директора Департаменту економіки та комунального майна - начальника Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та погоджено директором Департаменту комунального господарства Харківської міської ради, КП "Харківводоканал" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Засновником підприємства є Харківська міська рада. Власником підприємства є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Згідно Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань КП «Харківводоканал» знаходиться за адресою: Україна, 61052, Харківська обл., м.Харків, вул. Конторська, буд. 90.

Відповідно до Інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по КП «Харківводоканал» обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 662 193 777,29 грн., в т.ч за період з 27.03.2023 року по 23.06.2025 року в сумі 22 036 662,46 грн., а саме :

- за результатами контрольно-перевірочної роботи (далі - КПР) - 11 517 933,18 грн.

- за рахунок нарахованої пені 10 518 729,28 грн.

Так, за період з 27.03.2023 року по 23.06.2025 сума податкового боргу, яка виникла в зв`язку з несплатою донарахованих за результатом КПР сум складає: 4 838 324,74 грн., в т.ч. за наступними податковими повідомленнями-рішеннями (далі ППР):

- ППР (форма «Ш») №4 від 12.10.2023 - 3 361 443,61 грн.

Податковий борг виник 01.11.2023 в ІКП платника з ПДВ (ККДБ 14060100) в сумі 3 361 443,61 грн., в зв`язку з несплатою у визначені строки (відповідно до п.п. 57.3 ст. 57 ПКУ) ППР, яке винесено Північним міжрегіональним управлінням за результатами акта камеральної перевірки Північного міжрегіонального управління №80/35-00-04-04-15/03361715 від 13.02.2025.

Первісно КП «Харківводоканал» в судовому порядку (справа №520/14773/21) оскаржено ППР (форма «Ш») №5 від 28.04.2021 на суму 16 807 2018,07 грн. Рішенням ХОАС від 02.12.2021 позов підприємства задоволено, ППР (форма «ПС») №5 від 28.04.2021 на суму 16 807 2018,07 грн. - скасовано.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 05.10.2023 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі № 520/14773/21 скасовано в частині задоволених позовних вимог про скасування ППР Північного міжрегіонального управління від 28.04.2021 №5 щодо застосування до Комунального підприємства «Харківводоканал» штрафних санкцій в сумі 3 361443,61 грн.

Так, сума 3 361443,61 грн. набула статусу «узгоджена» 01.11.2023 та нарахована в ІКП платника з ПДВ.

- ППР (форма «Ш») №4 від 08.08.2024 1 063 855,37 грн.

Податковий борг виник 26.08.2024 в ІКП платника з ПДВ (ККДБ 14060100) в сумі 1 063 855,37 грн., в зв`язку з несплатою у визначені строки (відповідно до п.п. 57.3 ст. 57 ПКУ) ППР, яке винесено Північним міжрегіональним управлінням за результатами акта камеральної перевірки Північного міжрегіонального управління №248/35-00-04-05-06/03361715 від 12.07.2021.

Первісно КП «Харківводоканал» в судовому порядку (справа №520/4454/22) оскаржено ППР (форма «Ш») №05 від 13.08.2021 на суму 5 319 276,85 грн. Рішенням ХОАС від 12.09.2022 позов підприємства задоволено, ППР (форма «Ш») №05 від 13.08.2021 на суму 5 319 276,85 грн. скасовано. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.05.2023 апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 06.08.2024, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023 у справі № 520/4454/22 - скасувано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасуваня ППР Північного міжрегіонального управління від 13.08.2021 №05 щодо застосування до Комунального підприємства «Харківводоканал» штрафних санкцій в сумі 1 063 855,37 грн.

Так, сума 1 063 855,37 грн. набула статусу «узгоджена» 26.08.2024 та нарахована в ІКП платника з ПДВ.

- ППР (форма «Н») №4 від 23.05.2024 26 651,61 грн.

Податковий борг виник 07.10.2024 в ІКП платника з ПДВ (ККДБ 14060100) в сумі 26 651,61 грн., в зв`язку з несплатою у визначені строки (відповідно до п.п. 57.3 ст. 57 ПКУ) ППР, яке винесено Північним міжрегіональним управлінням за результатами акта камеральної перевірки Північного міжрегіонального управління №236/35-00-04-04-15/03361715 від 16.04.2024.

КП «Харківводоканал» в судовому порядку (справа №520/21422/24) оскаржено ППР (форма «Н») №4 від 23.05.2024 на суму 26 651,61 грн. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 позовну заяву підприємства повернуто позивачу. Апеляційно не оскаржувалась.

Сума 26 651,61 грн. набула статусу «узгоджена» 07.10.2024 та нарахована в ІКП платника з ПДВ.

- ППР (форма «Ш») №50/35-00-04-04 вiд 07.02.2025 385 887,02 грн.

Податковий борг виник 24.02.2025 в ІКП платника з ПДВ (ККДБ 14060100) в сумі 385 887,02 грн., в зв`язку з несплатою у визначені строки (відповідно до п.п. 57.3 ст. 57 ПКУ) ППР, яке винесено Північним міжрегіональним управлінням за результатами акта камеральної перевірки Північного міжрегіонального управління №383/35-00-04-04-15/03361715 від 12.07.2024.

КП «Харківводоканал» в судовому порядку (справа №520/23041/24) оскаржено ППР (форма «Ш») №50/35-00-04-04 вiд 07.02.2025 на суму 385 887,02 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 по справі №520/23041/24 в позові підприємства щодо скасування ППР відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №520/23041/24 апеляційну скаргу КП «Харківводоканал» залишено без задоволення, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України по справі №520/23041/24 від 31.03.2025 касаційну скаргу підприємства повернуто особі яка її подала.

Сума 385 887,02 грн. набула статусу «узгоджена» 24.02.2025 та нарахована в ІКП платника з ПДВ.

- ППР (форма «Н») N 104/35-00-04-04 вiд 17.03.2025 на суму 487,13 грн. в судовому порядку не оскаржувалось, набуло статусу «узгоджена» 01.04.2025, та нараховано в ІКП платника з ПДВ.

- ППР (форма «'ПН'») №2 вiд 16.07.2024 6 496 830,19 грн.

Податковий борг виник 05.06.2025 в ІКП платника з ПДВ (ККДБ 14060100) в сумі 6 496 830,19 грн., в зв`язку з несплатою у визначені строки (відповідно до п.п. 57.3 ст. 57 ПКУ) ППР, яке винесено Північним міжрегіональним управлінням за результатами акта документальної позапланової виїзної перевірки Північного міжрегіонального управління №331/35-00-07/03361715 від 18.06.2024.

КП «Харківводоканал» в судовому порядку (справа №520/28001/24) оскаржено ППР (форма «'ПН'») №2 вiд 16.07.2024 на суму 6 496 830,19 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі №520/28001/24 в позові підприємства щодо скасування ППР відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 по справі №520/28001/24 апеляційну скаргу КП «Харківводоканал» залишено без задоволення, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 залишено без змін.

Сума 6 496 830,19 грн. набула статусу «узгоджена» 05.06.2025 та нарахована в ІКП платника з ПДВ.

- ППР (форма «ПС») N 184/35-00-04-04 вiд 29.04.2025 182 778,25 грн. Податковий борг виник 15.05.2025 в ІКП платника з ПДВ (ККДБ 14060100) в сумі 182 778,25 грн., в зв`язку з несплатою у визначені строки ППР (форма «ПС» N 184/35-00-04-04 вiд 29.04.2025, яке прийняте Північним міжрегіональним управлінням на виконання Постанови Верховного суду України від 24.04.2025.

Первісно КП «Харківводоканал» в судовому порядку (справа № 520/6687/22) оскаржено ППР (форма «Ш») №5 від 22.02.2022 на суму 913 891,23 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 позов підприємства задоволено, ППР (форма «Ш») №5 від 22.02.2022 на суму 913 891,23 грн. скасовано.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 24.04.2025 касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління задоволено частково, а саме: скасовано ШС у сумі 731 112,98 грн. та залишено на користь Північного міжрегіонального управління - 182 778,25 грн. Північним міжрегіональним управлінням на виконання Постанови Верховного суду України від 24.04.2025 складено ППР (форма «ПС») N 184/35-00-04-04 вiд 29.04.2025 на суму 182 778,25 грн. Вручено КП «Харківводоканал» 01.05.2025.

Сума в розмірі 182 778,25 грн. набула статусу «узгоджена» 15.05.2025 та нарахована в ІКП платника з ПДВ.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України в автоматичному режимі Офісом великих платників податків ДПС сформовано податкову вимогу від 07.06.2016 № 7-17 та вручено підприємству 09.06.2016.

З моменту виникнення податкового боргу по теперішній час борг не переривався, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями ІКП з податку на додану вартість підприємства.

Стверджуючи, що у зв`язку з несплатою узгоджених сум грошових зобов`язань в повному обсязі та в силу приписів пп. 20.1.34 п.20.1 статті 20 ПК України, у позивача виникло право на стягнення податкового боргу з відкритих у банках рахунків платника податків, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до підп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Відповідно до пункту 41.1. цієї статті, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Виходячи зі змісту п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

За визначенням п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, контролюючий орган здійснює на підставі рішення суду у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з ч. 2 п. 95.5 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Таким чином, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, за відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, тобто в позасудовому порядку.

Судовим розглядом встановлено, що спірний податковий борг виник внаслідок несплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі декларацій з податку на додану вартість, податкових повідомлень-рішень та пені, що є узгодженою, а відтак він повинен стягуватися у позасудовому порядку шляхом приймання контролюючим органом самостійного рішення.

Зі статуту КП «Харківводоканал», зареєстрованого 26.01.2012, номер запису 8010649, встановлено, що КП "Харківводоканал" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Засновником підприємства є Харківська міська рада. Власником підприємства є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Пунктом 2.3. Статуту визначено, що підприємство як юридична особа, має відокремлене майно, яке передане йому засновником на праві господарського відання, самостійний баланс, поточні, валютні, та інші рахунки в установах банків. Згідно з п. 5.2 Статуту основні фонди передаються підприємству власником на підставі відповідного договору укладеного з Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Відповідно до п. 5.3 Статуту здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочностей розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 5.5 Статуту встановлено, що відчуження майна, переданого Підприємству за договором господарського відання, здійснюється на підставі рішення сесії Харківської міської ради.

Особливості управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки визначені ст. 24 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1 - 3, 5 ст. 24 Господарського кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Правовий статус окремого суб`єкта господарювання у комунальному секторі економіки визначається уповноваженими органами управління відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів. Відносини органів управління між зазначеними суб`єктами у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися на договірних засадах. Суб`єктами господарювання комунального сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише комунальної власності, а також суб`єкти, у статутному капіталі яких частка комунальної власності перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує органам місцевого самоврядування право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за наслідки діяльності суб`єктів господарювання, що належать до комунального сектора економіки, на підставах, у межах і порядку, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.09.2016 у справі № 820/669/15, встановлено, що актом опису майна у податкову заставу, складеним 26.12.2014 податковим керуючим Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові підтверджена відсутність у КП "Харківводоконал" майна, що може бути описано у податкову заставу. Враховуючи, що КП "Харківводоконал" є підприємством комунальної власності, яке має непогашений податковий борг, та в якого відсутнє власне майно, зроблено висновок про те, що порядок погашення податкового боргу такого підприємства передбачений положеннями ст. 96 Податкового кодексу України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.05.2020 у справі № 820/899/17, та який враховується судом при розгляді цієї справи, порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств, визначених ст. 96 Податкового кодексу України. Також суд враховує висновок Верховного Суду викладений в постанові від 18.11.2022 по справі № 520/11571/19 про стягнення з рахунків КП «Харківводоканал» у банках податкового боргу, де відмовляючи контролюючому органу у задоволенні позовних вимог суд вищої інстанції зазначив, що оскільки позивач є підприємством комунальної власності, яке має непогашений податковий борг, та в якого відсутнє власне майно, а відповідачем не надано доказів звернення до органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить майно позивача, з поданням щодо прийняття відповідного рішення, як це передбачено положеннями п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, то контролюючим органом не дотримано встановленого положеннями ст. 96 Податкового кодексу України обов`язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства.

Відповідно до п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради.

Згідно з п. 96.3 cт. 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Однак, доказів звернення до органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить майно позивача, з поданням щодо прийняття відповідного рішення, як це передбачено положеннями п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, позивачем до суду не надано.

Складення контролюючим органом актів опису майна та включення його до податкової застави не спростовує факту неможливості відчуження такого майна з огляду на спеціальний режим розпорядження таким майном та можливість його відчуження виключно на підставі рішення сесії Харківської міської ради. Враховуючи викладене, позивачем не було дотримано встановленого положеннями ст. 96 Податкового кодексу України обов`язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства.

Крім того слід враховувати те, що надання КП "Харківводоканал" життєзабезпечуючих послуг з водопостачання та водовідведення безпосередньо підпадає під дію положень ст. 3 Закону України від 09.11.2017 № 2189 «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги здійснюється Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому державне регулювання полягає не лише у встановленні тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, а й у встановленні обов`язку суб`єктів господарювання, які здійснюють таку господарську діяльність, не допускати обмеження або припинення провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, якщо необхідність такого обмеження не встановлена законодавством (п. 17 р. 2 Постанови НКРЕКП від 22.03.2017 № 307 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення»).

Відповідач зазначав, що його діяльність перебуває у жорстких рамках державного регулювання, оскільки з одного боку, він не може самостійно збільшити тариф на свої послуги, а з іншого - не може зменшити об`єм своїх послуг. Такі обставини обумовили наявність у КП «Харківводоканал» протягом тривалого часу стабільно від`ємного результату господарської діяльності, який переходив з року в рік.

Верховний Суд у постанові від 18.11.2022 по справі № 520/11571/19 про стягнення податкового боргу з КП "Харківводоканал", відмовляючи у задоволенні позову, зазначив, що по суті податковий борг з податку на додану вартість виник у КП «Харківводоканал» у силу того, що тариф, який визначається державним Регулятором, не може забезпечити самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво послуг, які надаються КП «Харківводоканал». Отже, дії фіскального органу з примусового стягнення грошових коштів з рахунків підприємства у рахунок погашення податкової заборгованості з податку на додану вартість на загальну суму 180968296,75 грн. не можуть вважатись обґрунтованими, в умовах, коли така заборгованість виникла в результаті державного регулювання господарської діяльності Підприємства, за результатами якого сама Держава має заборгованість перед Підприємством.

Також за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.12.2023 по справі № 520/12248/22, де вирішуючи питання правомірності винесення запобіжного заходу, суд зазначив, що КП "Харківводоканал" виконує функції життєзабезпечення і надає послуги централізованого водопостачання та відведення каналізаційних стоків споживачів міста Харкова та Харківської області і врегулювання його господарської діяльності підпадає під дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", які в свою чергу унормовують тарифне регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги. Функціонування такого підприємства в умовах воєнного стану, з урахуванням Закону України "Про критичну інфраструктуру", є елементом національної безпеки. КП "Харківводоканал" в умовах воєнного стану знаходиться у складному фінансовому стані, коли підприємство несе витрати, які не компенсуються, що зумовлено звільненням у певний період мешканців міста від оплати за надані послуги, а також невиконанням державою обов`язків щодо компенсації різниці між установленим тарифом та реальною вартістю послуг. При цьому здійснення стягнень з рахунків КП "Харківводоканал" у банках в рахунок погашення податкового боргу може унеможливити поточну діяльність цього підприємства як об`єкту критичної інфраструктури, що призведе до зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 № 3219 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» було доповнено підп. 69.40, який унеможливив здійснення заходів передбачених ст.59-60, 87-101 Податкового кодексу України з погашення податкового боргу, що виник до 24.02.2022, серед всього іншого, щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких, станом на дату початку можливих бойових дій є територією можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідних територіях. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами та доповненнями), серед яких окремим рядком зафіксовано, що Харківська міська територіальна громада з 15.09.2022 заходиться в зоні виникнення можливості бойових дій до не визначеного строку.

Отже, оскільки податкова адреса КП «Харківводоканал» знаходиться на території Харківської міської громади, вимоги щодо стягнення податкового боргу стосуються періоду з 15.06.2020 по 02.03.2023, суд погоджується із застосуванням до спірних правовідносин положень підп. 69.40 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків платників податків ДПС фактично оформлені за приписами п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України замість застосування спеціальної норми - ст. 96 Податкового кодексу України, без врахування об`єктивних обставин, які впливають на реальну можливість погашення податкового боргу та всупереч приписам підп. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд.30,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61012) до Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Конторська, буд. 90,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61052) про стягнення податкового боргу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 24.10.2025.

Суддя Анатолій Бідонько