Справа № 440/4594/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4594/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гринька Я.О.,

представника позивача Капусти О.А.,

представника відповідача Набока В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Онвард Трейд" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Приватне підприємство "Онвард Трейд" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просило визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) від 06 березня 2025 року № 1 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 936 720 гривень;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) від 06 березня 2025 року № 1 згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 98 712 гривень 50 копійок;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) від 06 березня 2025 року № 1 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 19 742 гривні 34 копійки;

-податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) від 06 березня 2025 року № 1 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) від 06 березня 2025 року № 1 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) від 06 березня 2025 року № 1 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок.

- Розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26.

-Розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова (Павлика), буд. 2Б.

- Розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області (відокремлений підрозділ ) № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що встановлені перевіркою порушення не відповідають дійсності, є суб`єктивною думкою перевіряючих та не грунтуються на доказах.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 936 720 гривень, позивач вказував, що підставою для його прийняття послугували висновки контролюючого органу за наслідками дослідження правовідносин з контрагентами «ТОВ «СОФТ -ГАРАНТ» та ФОП ОСОБА_1 . Позивач наголошував, що за період, що перевірявся, ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» в рамках виконання договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021, надано відповідні послуги, які були прийняті ПП «Онвард Трейд», що підтверджується складеними та належним чином оформленими первинними документами актами наданих послуг, рахунками на оплату послуг, виставленими ТОВ «СОФТ -ГАРАНТ», та сплаченими в подальшому ПП «Онвард Трейд». Звертав увагу на те, що наявність програмних продуктів BAS Документообіг КОРП та Програмної продукції Управління торговим підприємством для України , а також необхідність у їх щоденному постійному використанні зумовило необхідність отримання послуг від ТОВ «СОФТ ГАРАНТ», будь-яких інших договірних відносин з іншими контрагентами з приводу інформаційно-консультаційних послуг по програмному забезпеченню не було. За наведених обставин позивач вважає висновки ревізора щодо безпідставність формування витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «СОФТ ГАРАНТ», що ґрунтуються на інформації з ІКС «Податковий блок», суб`єктивними та такими, що спростовуються належними і допустимими доказами. Також позивач зазначав про правомірність включення до складу витрат послуг обслуговування припливно-витяжних систем вентиляції, наданих ФОП ОСОБА_1 , зауважуючи, що остаточне рішення щодо визначення характеру та виду здійснюваних робіт приймає керівник установи, а не контролюючий орган в ході здійснення перевірки.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 98 712 гривень 50 копійок, позивач вказував, що контролюючим органом здійснено нарахування «компенсуючих» зобов`язань на загальну суму проведених списань ПП «Онвард Трейд» без безпосереднього дослідження актів списань, без номенклатурної деталізації, визначення асортименту та найменування списаних товарно-матеріальних цінностей, як наслідок, проведено донарахування податку на додану вартість шляхом множення загальної суми проведених списань ПП «Онвард Трейд» за перевіряємий період на ставку ПДВ 20 %, водночас списання стосувалося також товарів, придбаних ПП «Онвард Трейд», операції по яким звільнені від оподаткування (наприклад, зошити, маски медичні) та підлягають оподаткуванню за ставкою 7 % (наприклад, презервативи, тести для визначення вагітності), відповідно донарахування за загальною ставкою 20 % на весь асортимент списаного товару та застосування на цю суму штрафних санкцій, позивач вважає незаконним. З цих же підстав позивач вважає протиправним і податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 19 742 гривні 34 копійки.

З приводу податкових повідомлень-рішень від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок, від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок, від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок, позивач зазначав, що акт перевірки не містить жодних даних про встановлення під час проведення перевірки фактів реалізації алкогольних напоїв без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, до акту не долучено жодного доказу на підтвердження такого порушення. При цьому інформація про дублювання марки акцизного податку чи її некоректне зазначення в інформаційній системі не є беззаперечним доказом відповідного порушення. За таких обставин позивач вважає, що до нього безпідставно застосовано штрафні санкції, а також прийнято розпорядження в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У наданому до суду відзиві на позовну заяву (т. 3, а.с. 1 - 8) представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що під час перевірки, оцінивши надані ПП «Онвард Трейд» документи, складені щодо поставки від ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» послуг, які не містять чітких напрямків інформаційно-консультаційних послуг, рекомендацій за наслідками виконаних консультаційних послуг, враховуючи відсутність доказів використання вказаних послуг у власній господарській діяльності та їх доцільність, контролюючий орган дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ПП «Онвард Трейд» наявності у нього розумної економічної причини витрат на оплату таких послуг, що свідчить про безпідставність формування витрат на підставі актів виконаних робіт, виписаних таких постачальником. Щодо взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_1 , вказував, що у відповідності до вимог п. 8 П(С)БО 14 «Оренда», Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, вартість робіт, виконаних ФОП ОСОБА_1 з обслуговування припливно-витяжних систем вентиляції, включається до капітальних інвестицій, а всі витрати, пов`язані з ними, формують окремий «віртуальний» об`єкт необоротних активів та підлягають зарахуванню на рахунок 153 «Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів», проте позивачем неправомірно віднесено їх до складу витрат на збут.

Щодо донарахування податку на додану вартість, вказував, що перевіркою встановлено, що при списанні товарів, що у свою чергу підтверджує факт невикористання цих товарів в оподатковуваних операціях, ПП «Онвард Трейд» не здійснено нарахування компенсуючих зобов`язань з податку на додану вартість, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з ПДВ, а також не виписано та не зареєстровано податкові накладні на суми ПДВ, що підлягали самостійному нарахуванню по операціях, що не використані в господарській діяльності.

Стосовно реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, зауважував, що згідно електронних копій розрахункових документів, що надходять по дротових та /або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС та копій фіскальних чеків, встановлено реалізацію алкогольних напоїв, які марковані з відхиленням від вимог Положення № 1251, що відповідно є доказом реалізації алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (т. 2, а.с. 210).

Ухвалою суду від 30.04.2025 заяву представника позивача Капусти Олександра Андрійовича про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено. Вирішено забезпечити участь представника позивача Капусти Олександра Андрійовича у судовому засіданні у справі №440/4594/25, призначеному на 10:30 13 травня 2025 року, та у разі відкладення судового засідання чи оголошення перерви судом, відповідно до положень статей 181, 205, 223 Кодексу адміністративного судочинства України - у наступних судових засіданнях, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21. (т. 3, а.с. 173 - 174).

08.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив (т.3, а.с. 198 - 201), в якій позивач наполягав обґрунтованості власної правової позиції, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Протокольною ухвалою суду від 10.06.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (т. 4, а.с. 141 - 145).

В ході розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Заслухавши вступне слово учасників, дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Приватне підприємство «Онвард Трейд» зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 42286162, основний вид діяльності 47.11. Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а.с. 30), є платником податку на додану вартість з 01.08.2018, що підтверджується копією витягу № 156 з Реєстру платників податку на додану вартість (т. 1, а.с. 31).

Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 04.12.2024 № 3614-п визначено провести документальну планову виїзну перевірку ПП «Онвард Трейд» з 24.12.2024 тривалістю 10 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2021 по 30.09.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2021 по 30.09.2024 (т. 1, а.с. 33).

Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.01.2025 № 170-п продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Онвард Трейд» строком на 10 робочих днів, з 21.01.2025 (т. 1, а.с. 34).

На підставі вказаних наказів, направлень на перевірку від 13.12.2024 № 6604, 6603 (т. 2, а.с. 12) головними державними інспекторами відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Полтавській області Олександром Кисельовим та Тетяною Бандур проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Онвард Трейд», за наслідками якої складено Акт від 10.02.2025 № 1840/16-31-07-01-01/42286162 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Онвард Трейд» (далі Акт перевірки) (т. 1, а.с. 49 86).

Перевіркою встановлено та в Акті перевірки зафіксовано порушення ПП «Онвард Трейд, зокрема:

- п. 44.1., п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 7, п. 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, п. 8 П (С) БО 14 «Оренда», Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, внаслідок чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 549 376 грн, у т.ч. за 2022 рік 478999 грн, 2023 рік 466 203 грн, три квартали 2024 року 604 174 грн;

- п. 198.5. ст. 198, п. 201.1. ст. 201 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 78970 грн, в т.ч. за липень 2021 3115 грн, за серпень 2021 16170 грн, вересень 2021 28091 грн, жовтень 2021 16900 грн, листопад 2021 10507 грн, грудень 2021 4187 грн;

- п. 201.1. ст. 201 ПК України - не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму постачання в розмірі 394 846,77 грн;

- п. 226.3., 226.7, 226.9 ст. 226 ПК України та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка».

Акт перевірки надіслано на адресу ПП «Онвард Трейд» рекомендованим листом та отримано останнім 13.02.2025 (т. 1, а.с. 144 146).

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» на 1 936 720 гривень, у тому числі, за податковим зобов`язанням 1 549 376 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 387344 грн (т. 1, а.с. 148);

- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на 98 712 гривень 50 копійок, у тому числі, за податковим зобов`язанням 78970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19 742,50 грн (т. 1, а.с. 150);

- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», в розмірі 19 742 гривні 34 копійки (т. 1, а.с. 152);

-податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 154);

- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 156);

- податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 158);

- розпорядження № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26 (т. 1, а.с. 168;

-розпорядження № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова, буд. 2Б (т. 1, а.с. 167);

- розпорядження № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6 (т. 1, а.с. 166).

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, розпорядженнями щодо анулювання ліцензії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Релевантні джерела права щодо спірних правовідносин у сфері оподаткування прибутку підприємств.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Порядок справляння податку на прибуток підприємств визначено розділом ІІІ ПК України.

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з абзацами 1, 2 п. 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами абзаців 1, 2 п. 44.2. ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 N 318 (далі НП(С) БО 16 «Витрати»).

Згідно з пунктом 6 НП(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

В силу вимог пункту 7 НП(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Пунктом 19 НП(С)БО 16 «Витрати» визначено, що витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 14 "Оренда", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 N 181 (далі - НП(С)БО 14 «Оренда») визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про оренду необоротних активів та її розкриття у фінансовій звітності.

Згідно з п. 8 НП(С)БО 14 «Оренда» (у редакції, чинній до внесення змін Наказом Міністерства фінансів України № 30 від 19.01.2023, які набрали чинності 07.02.2023) об`єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, указаною в угоді про оренду.

Затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

У відповідності до пункту 2 розділу ІІ НП(С)БО 14 «Оренда» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 30 від 19.01.2023, затрати орендаря на поліпшення об`єкта фінансової оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються як капітальні інвестиції, що включаються до вартості об`єкта фінансової оренди.

Релевантні джерела права щодо спірних правовідносин у сфері оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з підпунктом г) пункту 198.5. статті 198 ПК України (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У свою чергу за приписами п. 189.9. статті 189 ПК України у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Згідно з пунктом 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Релевантні джерела права щодо спірних правовідносин у сфері реалізації алкогольних напоїв.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України на час періоду, який перевірявся, визначалися Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР) .

За приписами абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пунктом 226.3. статті 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 226.7. статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачалось, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

Закон № 481/95-ВР втратив чинність 01.01.2025 на підставі Закону № 3817-IX від 18.06.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 3817-IX).

Пунктом 2 Розділу XII «Прикінцеві положення» Закону № 3817-IX установлено, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 345 із наступними змінами) (далі - Закон) і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 936 720 гривень, в тому числі, за податковим зобов`язанням 1 549 376 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 387344 грн (т. 1, а.с. 148), суд виходить з такого.

Із змісту такого податкового повідомлення-рішення, а також розрахунку до нього (т. 3, а.с. 67) слідує, що податкові зобов`язання та штрафні санкції з податку на прибуток підприємств нараховано ПП «Онвард Трейд» у зв`язку з встановленими порушеннями оподаткування господарських операцій підприємства з такими контрагентами:

- ТОВ «СОФТ ГАРАНТ» - податкові зобов`язання склали 1 438 406 грн, штрафні санкції 359601,5 грн;

- ФОП ОСОБА_1 - податкові зобов`язання склали 110 970 грн, штрафні санкції 27742,5 грн.

Підставою для збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам позивача із ТОВ «СОФТ ГАРАНТ» послугували висновки Акту перевірки про безпідставність формування витрат на підставі актів виконаних робіт, виписаних від імені цього постачальника.

В ході розгляду справи встановлено, що 01.02.2021 між ТОВ «СОФТ -ГАРАНТ» (надалі виконавець) та Приватним підприємством «Онвард Трейд» (надалі замовник) укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 (т. 1, а.с. 176 -177), за умовами якого Замовник у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, доручає і зобов`язується оплатити, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику інформаційно-консультаційні послуги в обсязі, визначеному цим Договором (п. 1.1.).

Згідно з п. 1.2. Договору Виконавець в рамках даного Договору надає Замовнику наступні послуги: консультування Замовника з питань інформатизації; розробка, консультування та супровід комплексу 1С:Підприємства протягом робочих годин Замовника.

Пунктами 3.1., 3.3. Договору визначено, що вартість послуг за консультування з питань інформатизації (розробку, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства) розраховується за погодинною ставкою, що становить 850 грн 00 коп. за одну годину.

По виконанню робіт сторони підписують акт здачі-приймання послуг.

01.04.2022 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 (т. 1, а.с. 178), відповідно до якої пункт 3.1. Договору викладено у наступній редакції: вартість послуг за консультування з питань інформатизації (розробку, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства) розраховується за погодинною ставкою, що становить 1450 грн 00 коп. за одну годину.

01.12.2022 сторонами підписано додаткову угоду № 2 до Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 (т. 1, а.с. 179), за якою пункт 3.1. Договору викладено у наступній редакції: вартість послуг за консультування з питань інформатизації (розробку, консультування та супровід комплексу автоматизованих систем 1С:Підприємства) розраховується за погодинною ставкою, що становить 1950 грн 00 коп. за одну годину.

На виконання Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 та додаткових угод до нього позивачем і ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» складено та підписано Акти надання послуг (т. 1, а.с. 188 222):

- № 102 від 31.07.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2021 року на загальну суму 84876 грн без ПДВ;

- № 108 від 31.08.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2021 року на загальну суму 84641 грн без ПДВ;

- № 115 від 30.09.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за вересень 2021 року на загальну суму 72144 грн без ПДВ;

- № 128 від 31.10.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за жовтень 2021 року на загальну суму 78435 грн без ПДВ;

- № 087 від 30.11.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за листопад 2021 року на загальну суму 87127 грн без ПДВ;

- № 087 від 31.12.2021 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за грудень 2021 року на загальну суму 104201 грн без ПДВ;

- № 789 від 31.01.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за січень 2022 року на загальну суму 69060 грн без ПДВ;

- № 568 від 28.02.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2022 року на загальну суму 67435 грн без ПДВ;

- № 563 від 31.03.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за березень 2022 року на загальну суму 129577 грн без ПДВ;

- № 569 від 30.04.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за квітень 2022 року на загальну суму 236948 грн без ПДВ;

- № 914 від 31.05.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за травень 2022 року на загальну суму 149600 грн без ПДВ;

- № 931 від 30.06.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за червень 2022 року на загальну суму 197227 грн без ПДВ;

- № 946 від 31.07.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2022 року на загальну суму 193047 грн без ПДВ;

- № 947 від 31.08.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2022 року на загальну суму 192999 грн без ПДВ;

- № 225 від 31.10.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за жовтень 2022 року на загальну суму 154394 грн без ПДВ;

- № 959 від 30.11.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за листопад 2022 року на загальну суму 279610 грн без ПДВ;

- № 970 від 31.12.2022 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за грудень 2022 року на загальну суму 309283 грн без ПДВ;

- № 3 від 31.01.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за січень 2023 року на загальну суму 264802 грн без ПДВ;

- № 17 від 28.02.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2023 року на загальну суму 252069 грн без ПДВ;

- № 25 від 31.03.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за березень 2023 року на загальну суму 311611 грн без ПДВ;

- № 57 від 31.07.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2023 року на загальну суму 357117 грн без ПДВ;

- № 62 від 31.08.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2023 року на загальну суму 217594,80 грн без ПДВ;

- № 75 від 30.09.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за вересень 2023 року на загальну суму 250207 грн без ПДВ;

- № 86 від 31.10.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за жовтень 2023 року на загальну суму 241284 грн без ПДВ;

- № 91 від 30.11.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за листопад 2023 року на загальну суму 238554,80 грн без ПДВ;

- № 100 від 31.12.2023 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за грудень 2023 року на загальну суму 256775 грн без ПДВ;

- № 1 від 31.01.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за січень 2024 року на загальну суму 240343,72 грн без ПДВ;

- № 7 від 29.02.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2024 року на загальну суму 275175 грн без ПДВ;

- № 13 від 31.03.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за березень 2024 року на загальну суму 288335 грн без ПДВ;

- № 26 від 30.04.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за квітень 2024 року на загальну суму 328602 грн без ПДВ;

- № 31 від 31.05.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за травень 2024 року на загальну суму 360704 грн без ПДВ;

- № 39 від 30.06.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за червень 2024 року на загальну суму 340024,4 грн без ПДВ;

- № 44 від 31.07.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за липень 2024 року на загальну суму 421712 грн без ПДВ;

- № 51 від 31.08.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за серпень 2024 року на загальну суму 442838,6 грн без ПДВ;

- № 58 від 30.09.2024 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за вересень 2024 року на загальну суму 408787,8 грн без ПДВ.

Суд звертає увагу на те, що усі акти надання послуг містять відомості про зміст господарської операції шляхом зазначення «надання інформаційно-консультаційних послуг» та кількість годин таких послуг за місяць.

При цьому з відповідних актів, які надавалися до перевірки, неможливо встановити види проведених робіт (послуг), акти не розкривають зміст та обсяг послуг, не містять деталізації щодо вчинення конкретних дій, способу їх вчинення тощо.

Суд звертає увагу на те, що п. 1.2. Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 передбачено, що Виконавець в рамках даного Договору надає Замовнику наступні послуги: консультування Замовника з питань інформатизації; розробка, консультування та супровід комплексу 1С:Підприємства протягом робочих годин Замовника.

Водночас з актів надання послуг неможливо встановити, які саме послуги надало ТОВ «СОФТ-ГРАНТ» в межах вказаних в актах годин: консультування з питань інформатизації чи розробка, консультування та супровід комплексу 1С:Підприємства протягом робочих годин позивача.

Крім того, ці акти не дозволяють з`ясувати на яких об`єктах позивача (торгівельні, адміністративні тощо), у яких обсягах надано послуги, їх економічне обґрунтування та доцільність, чим зумовлена загальна вартість таких послуг.

Водночас інші документи, які дозволили б встановити вказані вище обставини та забезпечили б розкриття змісту господарських операцій та пов`язаних з ними витрат (матеріальних, людських, технічних ресурсів) відсутні.

Суд наголошує, що в силу положень підпункту 2.1.2. п. 2.1. Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг № 01/02-21 від 01.02.2021 Виконавець зобов`язаний надавати, на вимогу Замовника, звіт про хід виконання доручення, що кореспондує визначеному підпунктом 2.4.1. п. 2.4. договору праву Замовника отримувати від Виконавця звіт про хід виконання доручення.

Позивачем звіти про хід виконання доручень не вимагалися та не отримувалися, що зумовило неможливість перевірити зміст та обсяг наданих інформаційно-консультаційних послуг, оскільки акти не розкривають суть та зміст, види і кількість наданих інформаційно-консультаційних послуг, з урахуванням визначеної у договорі номенклатури останніх.

Суд зазначає, що для формування витрат за операціями з отримання таких послуг необхідною умовою, яка надає таке право суб`єкту господарювання, є доведення безпосереднього зв`язку таких операцій (отриманих послуг) з господарською діяльністю платника податків та підтвердження їх (операцій) належними первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Факт безпосереднього зв`язку отриманих послуг з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг, які мають однозначно свідчити про призначення наданих послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідати змісту цієї діяльності.

У підтвердження фактичного отримання послуг можуть бути надані акт приймання-передачі послуг, акт виконаних робіт (наданих послуг) або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг, який має містити інформацію щодо суті господарської операції, має за змістом відповідати даним договору на надання відповідних послуг, в таких документах має бути конкретний перелік наданих послуг, місце, дата їх надання, а також зазначено, у чому виражено їх результат, критерії для визначення вартості послуг, розрахунок вартості послуг, тощо.

Тобто, необхідно, щоб первинні документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, доцільність придбання саме таких послуг (ділову мету), економічну вигоду (виправданість, ризик).

Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів неможливо встановити та перевірити як пов`язаність таких послуг з безпосередньою господарською діяльністю замовника послуг, так і перевірити правильність обчислення і сплати сум податкових (грошових) зобов`язань на підставі господарських операцій.

Зважаючи на те, що акти надання послуг, складені і підписані позивачем і ТОВ «СОФТ -Гарант», не містять інформацію щодо суті господарської операції, конкретного переліку наданих послуг, місця, дати їх надання, їхнього результату, такі акти не є належними первинними документами та не дозволяють встановити доцільність придбання саме таких послуг (ділову мету), економічну вигоду (виправданість, ризик).

Позивач не довів, що він діяв з належною обачністю та розумними заходами пересвідчився у достовірності первинних документів, належному їх складенні, на підставі яких сформував показники свого бухгалтерського та податкового обліку.

При цьому в Акті перевірки зафіксовано, що ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» згідно ІКС «Податковий блок» не має працівників, з 2021 рік не звітувало, за 2022 рік подало декларацію з податку на прибуто, далі не звітує, у підприємства відсутні трудові, матеріальні ресурси для здійснення господарської діяльності.

Стосовно посилання позивача на те, що наявність програмних продуктів BAS Документообіг КОРП та Програмної продукції Управління торговим підприємством для України , а також необхідність у їх щоденному постійному використанні зумовило необхідність отримання послуг від ТОВ «СОФТ ГАРАНТ», будь-яких інших договірних відносин з іншими контрагентами з приводу інформаційно-консультаційних послуг по програмному забезпеченню не було, суд зазначає, що первинні документи не дозволяють підтвердити, що сутність наданих інформаційно-консультаційних послуг полягала в обслуговуванні програмних продуктів BAS Документообіг КОРП та Програмної продукції Управління торговим підприємством для України. Також суд звертає увагу на те, що за час з липня 2021 року по вересень 2024 року в окремий період (квітень 2023 червень 2023) інформаційно-консультаційні послуги ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» не надавалися, при цьому відомості про зупинення господарської діяльності позивача на цей час відсутні, що спростовує доводи позивача про необхідність щоденного постійного використання інформаційно-консультаційних послуг.

Щодо доводів позивача про те, що контролюючим органом висновки були зроблені виключно з аналізу податкової інформації, суд зазначає, що дійсно згідно усталеної практики Верховного Суду відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу, зокрема і «Податковий блок», які використовуються контролюючим органом відносно господарюючих суб`єктів, носять інформативний характер, проте в межах цієї справи суд надав оцінку й іншим доказам окремо і в сукупності з інформацією податкового органу, а також врахував відсутність інших документів, які додатково можуть свідчити про виконання такого роду операцій та розкрити їх зміст.

Беручи до уваги викладене, суд констатує, що висновок контролюючого органу про безпідставність формування витрат на підставі актів надання послуг від ТОВ «СОФТ-ГАРАНТ» з огляду на те, що господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що не дозволяє ідентифікувати здійснення операцій, є обґрунтованим, а відтак податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1 в частині донарахування податкових зобов`язань у сумі 1 438 406 грн та штрафних санкцій у сумі 359601,5 грн є правомірним.

Щодо визначення позивачу податкових зобов`язань за наслідками аналізу взаємовідносин із контрагентом ФОП ОСОБА_1 у сумі 110 970 грн та штрафних санкцій у сумі 27742,5 грн, то судом встановлено, що підставою для цього послугували висновки Акту перевірки про те, що позивачем неправомірно віднесено до складу витрат на збут послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції, у розмірі 616667 грн, отримані від ФОП ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог п. 8 П(С)БО 14 «Оренда», Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів від 30.09.2003 № 561, вартість робіт, виконаних ФОП ОСОБА_1 з обслуговування припливно-витяжних систем вентиляції, включається до капітальних інвестицій, а всі витрати, пов`язані з ними, формують окремий «віртуальний» об`єкт необоротних активів та підлягають зарахуванню на рахунок 153 «Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів».

Судом встановлено, що 01.06.2020 між позивачем (Замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 6, за умовами якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції об`єктів в порядку та на умовах, визначених цим Договором (т. 2, а.с. 25).

До вказаного Договору сторонами підписано Специфікації:

- № 12 від 02.08.2022 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , площею 956,0 кв. м (т. 2, а.с. 26);

- № 13 від 30.01.2023 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , площею 573,3 кв. м (т. 2, а.с. 27);

- № 14 від 30.01.2023 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 , площею 619,5 кв. м (т. 2, а.с. 28);

- № 15 від 06.09.2024 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_4 , площею 837,7 кв. м (т. 2, а.с. 29);

- № 16 від 06.09.2024 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_5 , площею 577,4 кв. м (т. 2, а.с. 30);

- № 17 від 06.09.2024 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_6 , площею 745,6 кв. м (т. 2, а.с. 31);

- № 18 від 06.09.2024 щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_7 , площею1392,5 кв. м (т. 2, а.с. 32).

Факт здачі приймання послуг по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції за відповідними об`єктами на виконання Договору засвідчено актами здачі-приймання виконаних робіт від 02.08.2022 № 14, від 30.01.2023 № 4, від 30.01.2023 № 5, від 10.09.2024 № 98 (т. 2, а.с. 33 36).

Контролюючим органом в Акті перевірки встановлено та не заперечується позивачем, що послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції здійснювалися ФОП ОСОБА_1 в торгових точках, які належать ПП «ОНВАРД ТРЕЙД» на умовах оренди. Наведені обставини підтверджуються також наявними у справі договорами оренди з актами приймання-передачі приміщення в оренду (т. 2, а.с. 46 88).

За умовами пунктів 5.1., 5.6. договорів Орендар має право проводити поліпшення Об`єкту оренди, що орендується за згодою Орендодавця. Сторони узгодили, що такі поліпшення об`єкту оренди, які проводяться Орендарем, як система вентиляції, кондиціонування, протипожежної та охоронної сигналізації, телефонний кабель, кабелі електроживлення (від точки вводу до розеток в орендованому приміщенні) вважаються від`ємним поліпшенням і є власністю Орендаря.

Податковим органом не заперечується реальність та документальне підтвердження господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 щодо послуг по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції.

Спірним питанням є право позивача на віднесення до складу витрат на збут вартості відповідних послуг.

Факт віднесення таких послуг до витрат на збут позивачем не заперечується та підтверджується регістрами бухгалтерського обліку (т.4, а.с. 188 195).

Суд бере до уваги, що згідно з п. 8 НП(С)БО 14 «Оренда» (у редакції, чинній до внесення змін Наказом Міністерства фінансів України № 30 від 19.01.2023, які набрали чинності 07.02.2023) затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

У відповідності до пункту 2 розділу ІІ НП(С)БО 14 «Оренда» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 30 від 19.01.2023, затрати орендаря на поліпшення об`єкта фінансової оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються як капітальні інвестиції, що включаються до вартості об`єкта фінансової оренди.

Пунктом 30 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561 (далі Методичні рекомендації) визначено, що рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об`єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об`єкту основних засобів і списанням заміненого об`єкту. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Сумою очікуваного відшкодування вважається найбільша з двох оцінок: чиста вартість реалізації або теперішня вартість майбутніх чистих грошових надходжень від використання основних засобів, включаючи його ліквідаційну вартість.

За приписами пунктів 31, 32 Методичних рекомендацій витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

Вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом.

Прикладами такого поліпшення є:

а) модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності;

б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг);

в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати;

г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.

Відповідно до пункту 33 Методичних рекомендацій витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду.

Аналіз викладених правових положень дозволяє дійти висновку, що основним критерієм для віднесення вартості робіт на поліпшення об`єкта операційної оренди до складу капітальних інвестицій або витрат звітного періоду є спрямованість таких робіт.

У разі якщо роботи спрямовані на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, то останні можуть бути визнані капітальними інвестиціями. Якщо ж роботи здійснюються для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, то вартість робіт відноситься до витрат звітного періоду.

В Акті перевірки контролюючим органом не обґрунтовано та представником відповідача в ході розгляду справи не доведено, що отримані позивачем від ФОП ОСОБА_1 послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції були спрямовані і призвели до збільшення економічних вигод позивача, зокрема, не підтверджено, що відбулася модернізація, модифікація, добудова, реконструкція системи вентиляції, внаслідок чого, зокрема, збільшилася її потужність або ефективність, енерговитратність, що дозволило позивачу зменшити первісно оцінені виробничі витрати.

Натомість із змісту специфікацій до договору про надання послуг № 6 від 01.06.2020, пояснень представника позивача під час розгляду справи слідує, що обслуговування та ремонт припливно-витяжних систем вентиляції в орендованих приміщеннях були спрямовані на підтримання системи вентиляції в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від її використання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що рішення керівника ПП «Онвард Трейд» щодо віднесення вартості послуг обслуговування та ремонт припливно-витяжних систем вентиляції, наданих ФОП ОСОБА_1 , до витрат на збут узгоджується із вимогами пункту 19 НП(С)БО 16 «Витрати» та не порушує приписів п. 8 НП(С)БО 14 «Оренда» та Методичних рекомендацій.

Натомість висновок контролюючого органу про те, що позивачем неправомірно віднесено до складу витрат на збут послуги по обслуговуванню та ремонту припливно-витяжних систем вентиляції, у розмірі 616667 грн, отримані від ФОП ОСОБА_1 , є необґрунтованим.

Отже, суд констатує, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1 в частині збільшення Приватному підприємству "Онвард Трейд" грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, на суму 138712,25 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 110 970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 27742,25 грн, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

В іншій частині податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1 є правомірним, тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасуванню у відповідній частині задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на 98 712 гривень 50 копійок, у тому числі, за податковим зобов`язанням 78970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19 742,50 грн (т. 1, а.с. 150), суд виходить з такого.

Із змісту такого податкового повідомлення-рішення, а також розрахунку до нього (т. 3, а.с. 67, зворотній бік) слідує, що податкові зобов`язання та штрафні санкції з податку на додану вартість нараховано ПП «Онвард Трейд» у зв`язку з тим, що відповідно до наказів на проведення інвентаризації, протоколів про результати інвентаризації та згідно актів списання товарів ПП «Онвард Трейд» здійснено списання товарів на загальну суму 394846,77 грн у зв`язку з їх нестачею, що підтверджує факт невикористання в подальшому цих товарів в оподатковуваних операціях, однак підприємством не здійснено нарахування «компенсуючих» зобов`язань з податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що ПП «Онвард Трейд» здійснено списання товарів у 2021 році згідно актів списання товарів № 2854 від 01.10.2021 на суму 9813,79 грн, № 2485 від 02.09.2021 на суму 17981,46 грн, № 2538 від 03.09.2021 на суму 35212,07 грн, № 1872 від 05.07.2021 на суму 15576, 64 грн, № 2228 від 05.08.2021 на суму 26017,98 грн, № 2544 від 06.09.2021 на суму 23936,36 грн, № 3545 від 08.12.2021 на суму 20932,59 грн, № 2281 від 11.08.2021 на суму 35766,07 грн, № 2292 від 12.08.2021 на суму 19067,10 грн, № 2932 від 15.10.2021 на суму 16629,02 грн, № 3089 від 18.10.2021 на суму 12417,12 грн, № 3116 від 22.10.2021 на суму 29806,87 грн, № 2621 від 27.09.2021 на суму 42817,99 грн, № 2648 від 28.09.2021 на суму 20505,15 грн, № 3211 від 29.10.2021 на суму 15832,59 грн , № 3535 від 29.11.2021 на суму 52533,97 грн (т. 2, а.с. 100 207), на загальну суму 394846,77 грн.

В Акті перевірки зазначено, що згідно даних обліку ПП «Онвард Трейд» зазначені товари було придбано з ПДВ, а суми податку на додану вартість відображено у складі податкового кредиту у відповідних податкових періодах, однак підприємством не здійснено нарахування «компенсуючих» зобов`язань з податку на додану вартість.

Відповідно до п. 198.5. ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З наведеного слідує, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу.

Факт списання товарів у зв`язку з нестачею є подією, яка свідчить, що товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю, а відтак у платника податку виникає обов`язок нарахувати податкові зобов`язання та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну, за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість.

Отже, для визначення обов`язку платника нарахувати податкові зобов`язання за товарами відповідно до п. 198.5. ст. 198 ПК України підлягає встановленню обставина придбання платником такого товару з податком на додану вартість.

Суд бере до уваги, що згідно з п. 193.1 ст. 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я";

постачання послуг із показу (проведення) театральних, оперних, балетних, музичних, концертних, хореографічних, лялькових, циркових, звукових, світлових та інших вистав, постановок, виступів професійних мистецьких колективів, артистичних груп, акторів та артистів (виконавців), кінематографічних прем`єр, культурно-мистецьких заходів;

постачання послуг із показу оригіналів музичних творів, демонстрації виставкових проектів, проведення екскурсій для груп та окремих відвідувачів у музеях, зоопарках та заповідниках, відвідування їх територій та об`єктів відвідувачами;

постачання послуг із розповсюдження, демонстрування, публічного сповіщення і публічного показу фільмів, адаптованих відповідно до законодавства в україномовні версії для осіб з порушеннями зору та осіб з порушеннями слуху;

постачання послуг із тимчасового розміщування (проживання), що надаються готелями і подібними засобами тимчасового розміщування (клас 55.10 група 55 КВЕД ДК 009:2010);

г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Положеннями пп. 197.1.25 п. 197.1 ст. 197 ПК України визначено, що звільняються від оподаткування операції з постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) та дитячих книжкових видань, вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України.

Згідно з п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України передбачено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Дослідивши акти про списання товарів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що крім товарів, які підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою 20%, проводилось списання товарів, придбаних ПП «Онвард Трейд», операції по яким звільнені від оподаткування (зошити, маски медичні) та операції, які підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою 7% (тести для визначення вагітності, презервативи).

Водночас контролюючим органом здійснено донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списаного товару та застосовано на цю суму 25% штрафних санкцій.

При цьому суд звертає увагу, що податковим органом не досліджено та в Акті перевірки не зазначено посилання на первинні документи, які підтверджують те, що позивачем придбано списані товари із податком на додану вартість, що є обов`язковою умовою для констатації обов`язку платника податку визначити податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5. статті 198 ПК України.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20 серпня 2015 року (у редакції чинній на момент здійснення перевірки) визначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Відповідні вимоги Порядку податковим органом у повній мірі не дотримано.

Таким чином, беручи до уваги те, що контролюючим органом не були встановлені всі обставини та досліджені всі докази, в зв`язку з чим протиправно проведено донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списаного товару та застосовано на цю суму 25% штрафних санкцій, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким ПП «Онвард Трейд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на 98 712 гривень 50 копійок, у тому числі, за податковим зобов`язанням 78970 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19 742,50 грн, підлягає визнанню протиправним та скасуванню у повному обсязі, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в розмірі 19 742 гривні 34 копійки (т. 1, а.с. 152), прийнято на підставі тих же обставин, що і податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних внаслідок ненарахування «компенсуючого» податку на суму нестач товарів згідно актів списання, а судом встановлено протиправність збільшення контролюючим органом суми грошового зобов`язання позивача за платежем податок на додану вартість, вказане податкове повідомлення-рішення також підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 154), податковому повідомленню-рішенню від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 156); податковому повідомленню-рішенню від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до ПП «Онвард Трейд» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 гривень 00 копійок (т. 1, а.с. 158), суд виходить з такого.

Із розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1 слідує, що сума штрафних санкцій 24000 грн застосована за порушення, встановлені за адресою торгової точки - Полтавська область, м. Полтава, проспект Вавілова, 9/26.

Згідно з розрахунком штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1 сума штрафних санкцій 48000 грн застосована за порушення, встановлені за адресою торгової точки - Полтавська область, Кременчуцький район, селище Семенівка, вул. Миру, б. 6.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1 сума штрафних санкцій 24000 грн застосована за порушення, встановлені за адресою торгової точки - Полтавська область, Миргородський район, селище Шишаки, вул. Павлика, б. 2б.

Підставою для прийняття усіх вказаних податкових повідомлень-рішень послугувало встановлення порушення п. 226.3., 226.7, 226.9 ст. 226 ПК України та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка». Висновок про наявність такого порушення контролюючим органом зроблено у зв`язку з виявленим фактом подвоєння акцизних марок у фіскальних чеках.

Суд враховує, що згідно з підпунктами 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до пункту 226.1 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).

Пунктом 226.3. статті 226 ПК України визначено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 226.7 статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відповідно до пункту 20 якого маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої, тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають пошкодження, перелік яких наведено у пункті 20.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, зокрема: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Пунктом 226.11 статті 226 ПК України встановлено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

На момент встановлених порушень, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" N 481/95-ВР від 19.12.95 (далі Закон N 481/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин та періоду господарської діяльності, що перевірявся).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону N 481/95-ВР, маркування алкогольних напоїв (крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті), які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити таку інформацію: загальна та власна назви виробу; найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за інформацію про алкогольний напій, а для імпортованих алкогольних напоїв - найменування та місцезнаходження імпортера (у разі зміни найменування виробника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство виробник має право зазначати на етикетці своє попереднє найменування протягом 18 місяців з дня зміни його найменування у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство); знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); вміст спирту (% об.); місткість посуду; вміст цукру.

Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду).

На видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та номер ліцензії на виробництво.

Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється у виготовлену із матеріалів, дозволених до контакту з алкогольними напоями, скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Продукція, призначена для експорту, розливається у тару та маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

З 27.07.2024 набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 N 3817-IX (далі Закон N 3817-IX).

Цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Закону N 3817-IX, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.

Так, пунктом 7 зазначеного розділу передбачено, що Кабінет Міністрів України зобов`язано протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити розроблення та затвердження нормативно-правових актів, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Відповідно до частини 3 статті 73 Закону N 3817-IX податкові органи застосовують та стягують фінансові санкції у вигляді штрафів, передбачені частиною другою (крім пунктів 3, 6, 24) цієї статті, у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Суд акцентує увагу на тому, що при проведенні перевірки та складенні акту за її результатами, відповідач керувався саме положеннями Закону України N 481/95-ВР, у тому числі фіксуючи порушення позивачем відповідних положень такого Закону.

Однак при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення відповідач застосував фінансові санкції, передбачені пунктом 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX.

При цьому, станом на дату винесення податкового повідомлення-рішення відсутні відомості стосовно приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 17 Закону N 481/95-ВР відповідальність за виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що; використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

Тоді як, відповідно до пункту 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Отже, встановлюючи порушення положень Закону N 481/95-ВР (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні не менше 17000 грн), відповідач застосовує фінансові санкції у вигляді штрафу, визначені відповідно до пункту 11 частини 2 статті 73 Закону N 3817-IX (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, що в межах даного спору становить 24000 грн).

Відповідно до приписів ч. 1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами п. 5.1 ст. 5 Податкового кодексу України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Так, пунктом 1.1 ст. 1 передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Преамбулою Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" N 481/95-ВР від 19.12.1995 встановлено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України. Так і в преамбулі Закону №3817-ІХ зазначено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Суд зазначає, що розділ V Закону N 481/95-ВР та розділ ХІІІ Закону №3817-ІХ регулюють питання відповідальності за порушення його вимог та не містять жодних положень про ретроспективну дію правових норм щодо застосування заходів фінансової відповідальності. Немає у Законі й норми, яка вказує на застосування відповідного (зменшеного чи збільшеного) розміру санкції на дату виявлення порушення, а не дату його вчинення.

Отже, враховуючи правила співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, які наведено у ст. 5 Податкового кодексу України, застосування фінансових санкцій, визначених у ст. 17 Закону №481/95-ВР та ст. 73 Закону №3817-ІХ, віднесено до компетенції податкових органів, проте строки сплати та їх розмір Податковий кодекс України не визначає.

Суд зауважує, що порядок застосування, строки сплати та розмір фінансових санкцій, що встановлені у ст. 17 Закону, визначаються саме цим Законом №481/95-ВР та мають бути диференційовані залежно від того, у якому періоді таке порушення вчинене, зважаючи на прийняття Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 N 3817-IX, що набрав чинності з 27.07.2024.

Отже, в контексті юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, який визначав поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що станом на момент вчинення позивачем порушення, визначеного в ст. 11 Закону №481/95-ВР, відповідальність за яке передбачено в ст. 17 Закону №481/95-ВР (в розмірі 17000 грн), застосування до позивача відповідальності на підставі ст. 73 Закону N 3817-IX (у розмірі 24000 грн), тобто в розмірі більшому, ніж станом на час вчинення правопорушення та на підставі норми, якої не існувало станом на час вчинення правопорушення та його виявлення контролюючим органом є безпідставним та таким, що погіршує становище платника податків.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Також суд враховує, що відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме, зокрема за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв, алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

При цьому немаркованими вважаються, зокрема, алкогольні напої, марковані з відхиленням від вимог Положення № 1251, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 Положення № 1251 або за які не сплачено або сплачено не в належному розмірі акцизний податок, а підставою для притягнення до відповідальності згідно із наведеними положеннями є ухилення від сплати акцизного податку.

Суд зазначає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють реалізацію алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Однак необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР склад правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Як встановлено судовим розглядом, податковий орган під час перевірки досліджував копії розрахункових документів з інформаційної бази ДПС України, на підставі яких встановив факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку у зв`язку із задвоєнням акцизних марок у фіскальних чеках.

Суд звертає увагу на те, що наявність описаних в Акті перевірки фактів реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку, що подвоюються, не може бути єдиною і достатньою підставою для висновку про те, що алкогольні напої є немаркованими, адже це не відповідає ознакам, визначеним у п. 226.9 ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, і є лише припущенням контролюючого органу.

Суд зауважує, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів, що підтверджують відсутність марок акцизного податку на алкогольних напоях згідно переліку, що є наведений в Акті перевірки чи їх пошкодження або маркування з відхиленням від вимог Положення № 1251, в тому числі фотофіксації, детального опису пошкоджених МАП у акті перевірки чи підстав.

Крім того, випадків, визначених п. 226.9 ст. 226 ПК України, контролюючим органом не зафіксовано. Також відповідачем не надано до суду доказів несплати виробником вказаних алкогольних напоїв акцизного податку.

Отже, відповідачем за наслідками перевірки не встановлено саме відсутність марок акцизного податку на реалізованих алкогольних напоях, їх пошкодження або підробку, несплату акцизного податку.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд констатує, що податкові повідомлення-рішення від 06 березня 2025 року № 1, від 06 березня 2025 року № 1, від 06 березня 2025 року № 1, прийняті відповідачем не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а відповідні позовні вимоги задоволенню.

Зважаючи на те, що розпорядження № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26 (т. 1, а.с. 168), розпорядження № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова, буд. 2Б (т. 1, а.с. 167), розпорядження № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання ПП «Онвард Трейд» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6 (т. 1, а.с. 166) прийняті Головним управлінням ДПС у Полтавській області у зв`язку із встановленням факту торгівлі суб`єктом господарювання алкогольними напоями без марок акцизного податку, що в ході розгляду справи не доведено контролюючим органом належними і достатніми доказами, про що зазначено вище, суд приходить до висновку, що такі розпорядження є необґрунтованими та підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші доводи сторін, оскільки суд дослідив усі основні питання, які є важливими для ухвалення цього судового рішення

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ ТА ІНШІ ПИТАННЯ

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 39364 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 18259 від 04.04.2025 ( т.2, а.с. 238), з урахуванням того, що ставка судового збору за подання позову в частині позовних вимог майнового характеру (оскарження податкових повідомлень-рішень) складає 30280 грн (10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є максимальним розміром у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»), а за подання позову в частині трьох вимог немайнового характеру (оскарження розпоряджень про анулювання ліцензій) 9084 грн (3028 х3).

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині позовних майнового характеру, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (353167,09 грн від ціни позову 2 151 174,84 грн), а саме у сумі 4971,19 грн. Водночас, зважаючи на повне задоволення позовних вимог немайнового характеру, наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у сумі 9084,00 грн.

Отже, загальна сума судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 14055,19 грн (4871,18 + 9084).

Беручи до уваги, що дата складення повного тексту судового рішення (06.10.2025), оголошена у судовому засіданні 24.09.2025, припала на період тимчасової непрацездатності судді, який тривав з 01.10.2025 по 22.10.2025, повний текст судового рішення складено 23.10.2025.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Онвард Трейд" (Гамалії Григорія проїзд, буд. 2, офіс 87, м. Кременчук, Полтавська область, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, розпоряджень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1 в частині збільшення Приватному підприємству "Онвард Трейд" грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, на суму 138712,25 грн (сто тридцять вісім тисяч сімсот дванадцять гривень двадцять п`ять копійок), в тому числі за податковим зобов`язанням - 110 970 грн (сто десять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 27742,25 грн (двадцять сім тисяч сімсот сорок дві гривні двадцять п`ять копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1 , яким збільшено Приватному підприємству "Онвард Трейд" суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг на загальну суму 98 712, 50 грн (дев`яносто вісім тисяч сімсот дванадцять гривень п`ятдесят копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг в розмірі 19 742,34 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок дві гривні тридцять чотири копійки).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000, 00 грн (двадцять чотири тисячі гривень нуль копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 48 000 грн (сорок вісім тисяч гривень нуль копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 березня 2025 року № 1, яким застосовано до Приватного підприємства "Онвард Трейд" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 24 000 грн (двадцять чотири тисячі гривень нуль копійок).

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області № 2169 від 18.03.2025 в частині анулювання Приватному підприємству "Онвард Трейд" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2500023 терміном дії з 13.02.2025, що була видана за адресою: м. Полтава, просп. проспект Вавілова, буд. 9/26.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області № 2170 від 18.03.2025 в частині анулювання Приватному підприємству "Онвард Трейд" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2402107 терміном дії з 01.10.2024 до 01.10.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., селище Шишаки, вул. Анатолія Дімарова, буд. 2Б.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Полтавській області № 2171 від 18.03.2025 в частині анулювання Приватному підприємству "Онвард Трейд" ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний номер 2401861 терміном дії з 22.08.2024 до 22.08.2025, що була видана за адресою: Полтавська обл., Кременчуцький р-н., селище Семенівка, вул. Миру, буд. 6

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного підприємства "Онвард Трейд" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 14055,19 грн (чотирнадцять тисяч п`ятдесят п`ять гривень дев`ятнадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя М.В. Довгопол