Справа № 160/25399/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
04.09.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 09.06.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), по втраті годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 № 21-16вих-25 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою.
Ухвалою суду від 05.09.2025року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
23.09.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 16.11.2023 (переведено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 № 160/5914/24).
ОСОБА_1 зверталась з заявою про перерахунок від 09.06.2025 «збільшення зарплати (спецпенсії)».
Заява опрацьовувалася за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом № 1697, на перерахунок пенсії згідно Закону та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя.
Розглянувши надані позивачкою документи, було встановлено, що годувальник гр. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка про заробітну плату № 21-16 вих 25 від 22.05.2025, була видана станом на 01.01.2022, після смерті годувальника.
08.10.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, яка за своїм змістом аналогічна доводам викладеним в позовній заяві.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, письмових пояснень не надала.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 16.11.2023 призначена на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 № 160/5914/24.
Позивачем отримано довідку Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій № 21-16 вих-25 від 22.05.2025р.
Згідно довідки Дніпропетровської обласної прокуратури № 21-16 вих-25 від 22.05.2025р розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2022 року за відповідною посадою перший заступник керівника становить:
- посадовий оклад 40 000,00 грн.,
- надбавка за вислугу років (40%) 16 000,00 грн.,
- матеріальні допомоги для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань 4 666,67 грн. та 4 666,67 грн.,
всього: 65 333,34 грн.
09.06.2025 року позивач звернулася до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та додала відповідну довідку.
Рішенням Головного управління ПФУ у Донецькій області від 18.06.2025 №19 відмовлено ОСОБА_1 , рішенні зазначено наступне Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 20 ст. 86 Закону № 1697 встановлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина 20 статті 86 Закону № 1697 зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону № 1697 зі змінами підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну, розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за . т. кожні два відпрацьовані роки»..

Отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом № 1697, на перерахунок пенсії згідно Закону та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя.

Розглянувши надані заявницею документи, було встановлено, що годувальник гр. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка про заробітну плату № 21-16 вих 25 від 22.05.2025, була видана станом на 01.01.2022, після смерті годувальника.

Враховуючи зазначене, прийняте рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви № 1452 від 09.06.2025 щодо перерахунку пенсії - збільшення зарплати (пенсії за спецзаконами), оскільки розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку пенсії після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток не мав за життя.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася за захистом порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

З огляду на п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 статті 36 Закону №1058 передбачено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначені Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII (далі за текстом Закон №1697).

Згідно з ч.19 ст.86 Закону №1697 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.12.2019 р. Другим Сенатом Конституційного Суду України прийнято рішення №7-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

У Рішенні №7-р Конституційний Суд України визначив порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою України вказаного питання на законодавчому рівні, вказавши, що частина двадцята статті 86 Закону №1697 не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону №1697 в первинній редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону №1697 зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів держаного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Установлено такий порядок виконання цього рішення: ч.20 ст.86 Закону №1697 не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; ч.20 ст.86 закону №1697 підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1155 «Про умови оплати праці прокурорів», крім іншого, передбачено збільшення посадових окладів прокурорів.

Суд враховує, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника напряму залежить від середньомісячного заробітку померлого прокурора у розрахунку на час призначення відповідної пенсії.

Як встановлено судом, під час розрахунку ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за Законом України «Про прокуратуру» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не враховано розмір середньомісячного (чинного) заробітку померлого чоловіка ОСОБА_2 , відображеного у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025р. №21-16вих25.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 18.06.2025 року №19 р. в частині відмовлено у такому перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає задоволенню зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 09.06.2025р. по втраті годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 № 21-16вих-25 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, виходячи із аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 1211,20 грн.

Одночасно суд зазначає, що позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі ніж передбаченого законодаством - 2422,40 грн.

Керуючись ст. 132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.06.2025 року №19 про відмову ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 № 21-16вих-25.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 09.06.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , по втраті годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.05.2025 № 21-16вих-25 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін