Справа № 420/10547/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10547/25

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної служба України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 15107» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2025р. ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» звернулося до суду із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служба України з безпеки на транспорті, у якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №ПШ 115284 від 7.01.2025р. про застосування до ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 15107» адміністративно-господарських штрафів у розмірі 17 000грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №ПШ116323 від 11.03.2025р. про застосування до ТОВ «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 15107» адміністративно-господарських штрафів у розмірі 17 000грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 7.01.2025р. Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області винесено постанову за №ПШ115284 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн..

Відповідно до вказаної постанови, позивач 11.12.2024р. допустив порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 вказаного Закону: перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.39 цього Закону, а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа.

Також 11.03.2025р. Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області винесено постанову за №ПШ116323 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн..

Згідно із вищезазначеною постановою, 21.01.2025р. позивач допустив порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 вказаного Закону: перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.39 цього Закону, а саме: ТЗ не обладнаний контактуючим пристроєм тахографа.

Позивач, вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ 115284 від 7.01.2025р. про застосування до ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн..

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ116323 від 11.03.2025р. про застосування до ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн..

Стягнуто з Державної служба України з безпеки на транспорті на користь ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 844,8грн..

Не погодившись із даним судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови по справі про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 2 ст.317 КАС України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в актах перевірки №АР 090628 від 11.12.2024р. та № АР 079732 від 21.01.2025р., під час перевірки виявлено порушення: ст.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих актів України у сфері перевезення вантажів, небезпечних вантажів, а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», абзац 3, частина 1 що полягала у перевезенні небезпечних вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Водночас, судом встановлено, що в актах перевірки, в графі «пояснення водія про причини порушень» зазначено наступне: «у зв`язку з відсутністю тахографа, мною ведеться індивідуальна контрольна книжка водія», вказане спростовує доводи представника відповідача щодо відсутності у водія індивідуальної контрольної книжки водія.

Водночас зазначений документ не був врахований відповідачем з невідомих підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено обґрунтованості та правомірності винесених Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті постанов №ПШ115284 від 7.01.2025р. та № ПШ116323 від 11.03.2025р., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаних висновків суд дійшов, без належного з`ясування обставин у справі та застосувавши норми матеріального права, які не підлягають застосуванню до спору.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» (далі ТОВ «АТП-15107») відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване як юридична особа з 9.09.1988р..

Основним видом діяльності за КВЕД: 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

ТОВ «АТП-15107» на підставі ліцензії серія АД №033981, виданою 25.05.2012р., має право на надання послуг з внутрішнього та міжнародного перевезення пасажирів автобусами (а.с.13).

11.12.2024р. за результатами рейдової перевірки, а саме: транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області складено акт за №АР090628 (а.с.14 зв.б.).

Відповідно до вказаного акту, посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено порушення, передбачене абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме: у зв`язку з відсутністю на момент проведення перевірки документів, передбачених ст.39 Закону №2344-ІІІ: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа.

7.01.2025р. Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області прийнято постанову за №ПШ115284, якою до позивача, відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000грн. (а.с.14).

21.01.2025р. за результатами рейдової перевірки, а саме: транспортного засобу марки MAN 11.190, р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в м.Києві складено акт за №АР079732 (а.с.16.).

Відповідно до вказаного акту, посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено порушення, передбачене абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме: у зв`язку з відсутністю на момент проведення перевірки документів, передбачених ст.39 Закону №2344-ІІІ: ТЗ не обладнано контактуючим пристроєм тахографом.

11.03.2025р. Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області прийнято постанову за №ПШ116323, якою до позивача, відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000грн. (а.с.16 зв.б.).

Не погодившись із вказаними постановами, позивач звернувся до суду із позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних постанов, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регулює ЗУ "Про автомобільний транспорт" від 5.04.2001р. №2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Згідно зі ст.5 Закону №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст.6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

За приписами п.14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами п.15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

7.09.2005 Верховною Радою України прийнято ЗУ від №2819-ІV «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», згідно з яким Україна приєдналася до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 1.07.1970 в м.Женева.

На виконання вимог Закону №2819-ІV прийнято низку нормативно-правових актів, зокрема, 11.07.2007 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №914 «Про виконання Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», якою, зокрема, Міністерство транспорту і зв`язку визначено органом, що забезпечує надання інформації з питань обладнання транспортних засобів, які призначаються для міжнародних автомобільних перевезень (далі - транспортні засоби), контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Також, разом з іншими суб`єктами владних повноважень указане Міністерство було зобов`язане визначити вимоги, яким повинні відповідати ці прилади, а також порядок їх використання, а також розробити і подати у двомісячний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо обладнання транспортних засобів такими приладами.

Надалі Міністерством транспорту та зв`язку було розроблено та затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення №340).

За правилами п.1.3 Інструкції №385 її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Водночас, за визначенням, наведеним у п.1.4. Інструкції №385 перевізники - це суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 40 Закону №2344-III визначено основні права та обов`язки водія автобуса, таксі, легкового автомобіля на замовлення, легкового автомобіля при перевезенні пасажирів, зокрема, водій автобуса зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п.п.21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Приписами п.25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених норм випливає, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються перевезення пасажирів, передбачених ст.39 Закону № 2344-III зокрема, для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України, передбачені законодавством, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у ст.39 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються пасажирські перевезення, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених ст.60 Закону №2344-ІІІ.

При цьому, Законом №2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу стало виявлене посадовими особами Укртрансбезпеки порушення, суть якого полягала у відсутності (у водія) на момент першої перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа, на момент другої перевірки не обладнання ТЗ контактуючим пристроєм тахографом.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 1.1. Положення №340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) №561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15 березня 2006 року про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту та вносить зміни до Регламентів Ради (ЄЕС) №3821/85 та (ЄС) №2135/98 і скасовує Регламент Ради (ЄЕС) №3820/85, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (пункт 1.3 Положення №340).

Згідно з п.7.1. Положення №340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (п.6.1. Положення №340 у редакції на момент проведення рейдових перевірок).

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (п.6.3. Положення №340 у редакції на момент проведення рейдових перевірок).

Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу наведених положень нормативно-правових актів слідує, що автобуси, що здійснюють пасажирські перевезення на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій, який керує таким ТЗ, у разі відсутності тахографа повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія, наявність якої є обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірок посадовими особами Укртрансбезпеки 11.12.2024р. та 21.01.2025р. водії зазначали, що у зв`язку із відсутністю тахографа ними ведуться індивідуальні книжки водія.

Факт пред`явлення індивідуальної контрольної картки водія під час проведення перевірки не заперечується апелянтом.

Відповідно до пункту "а" ч.1 ст.10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 (далі - Конвенція № 153) про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно ч.3 ст.10 Конвенції № 153 традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020р. у справі №823/1199/17 дійшов висновку, що приписи пункту «а» ч.1 ст.10 вказаної Конвенції є універсальними для будь-якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

Таким чином, альтернативним способом контролю водіїв, є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який має обов`язок довести факт вчинення позивачем правопорушення та належним чином обґрунтувати своє рішення, не було встановлено ряд обставин та не взято до уваги вищевказану індивідуальну контрольну книжку, що є належним документом, який підтверджує облік робочого часу водія у разі відсутності встановлення тахографа на транспортному засобі.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що законодавством не встановлено виключень щодо критеріїв вказаних в п.6.1 Положення №340, а індивідуальну контрольну книжку водія, передбачену п.6.3 вказаного Положення №340, водій зобов`язаний вести, якщо він керує транспортними засобами, які не визначені п.6.1., та не бере їх до уваги, з огляду на те, що тахограф як і індивідуальна книжка, є по суті одним і тим же засобом контролю робочого часу водіїв.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин та фактів, судова колегія дійшла висновку про те, що висновки контролюючого органу про перевезення позивачем пасажирів без наявності на момент проведення рейдової перевірки документів, визначених ст.39 Закону №2344-III, є безпідставними та необґрунтованими, а тому оскаржувані постанови №ПШ 115284 від 7.01.2025р. та №ПШ116323 від 11.03.2025р. про застосування до ТОВ «Автотранспортне підприємство 15107» адміністративно-господарських штрафів у розмірі 17 000грн. є незаконними та підлягають скасуванню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо результату вирішення спору, разом з тим, ним помилково застосовано норми Закону №2344-ІІІ, які регулюють здійснення вантажних перевезень, замість норм, які регулюють пасажирські перевезення.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняття нової постанови про задоволення адміністративного позову з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служба України з безпеки на транспорті задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 15107» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ 115284 від 7.01.2025р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 15107» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн..

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ116323 від 11.03.2025р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 15107» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн..

Стягнути з Державної служба України з безпеки на транспорті () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 15107» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 844,8грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко