Справа № 351/872/25
Суддя: СЕГІН І.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/872/25
Номер провадження №2-а/351/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі: секретаря - Бабшинської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Предстаник Микитин Л.Й., звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 , із позовною заявою про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивувала тим, що постановою № 771/25 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною, протиправною, такою, що не відповідає обставинам справи та винесена із грубим порушенням вимог статті 283 КУпАП, а отже такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із наступним.

Як вбачається із вищевказаної постанови, 20.05.2025 року о 9:00 год. ОСОБА_1 , був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів було виявлено, що вказаний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних у зв`язку із чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано до відділення поліції № 1 ГУНП в Івано-Франківській області звернення № Е1577040 від 12.03.2025 року про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Своїми діями вказаний громадянин порушив абзац 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року. Так 20.05.2025 року відносно ОСОБА_1 , було складено протокол № 180 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, без поважної причини не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк та місце, вказані у повістці № 2541029 від 20.02.2025 року, надісланій йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та повернутої згідно довідки про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. ОСОБА_1 , було надано пояснення з даного приводу, зокрема те, що про наявність повістки на пошті йому відомо не було, жодної повістки не отримував, на мобільний телефон сповіщення не приходило, про дату та час і місце прибуття повідомлений належним чином не був, працівником пошти повістка йому не вручалася, копію повістки при складанні протоколу чи постанови йому не вручено,. Також ОСОБА_1 , має право на відстрочку згідно п.2 ч.1 ст.23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає, що оскаржувана постанова про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення є незаконною та не обгрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав:

1. Відсутність належних та допустимих доказів. Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

2. Не було надано доказів проведення перевірки щодо відсутності інформації про позивача в системі військового обліку Згідно Закону України від 09.05.2024 року № 3696-ІХ текст статті 210-1 КУПАП був доповнений наступною приміткою: Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем військовозобов`язаних та Єдиного резервістів державного персональних реєстру даних призовників, призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), даних, держателями (розпорядниками, базами (банками) адміністраторами) яких є державні органи.

3. Сумніви щодо правомірності дій та вимог особи, що виникають внаслідок неоднозначного (множинного) трактування норми права, повинні тлумачитися адміністративним органом на користь їх правомірності (б) судова практика Верховного суду, зокрема в постанові Верховного суду, зокрема в постанові від 06.11.2018 року (Пз/9901/22/18): «Отже, Велика Палата Верховного Суду видає правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - Суд), викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви N 23759/03 та N 37943/06), де Суд визначальним поняттям якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітко та передбачуваним у своєму числі.

Враховуючи викладені обставини, вважає що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову № 771/25 від 26.05.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Стягнути з відповідача судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 09.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В судове засідання сторони не викликались, клопотань про інший порядок розгляду справи сторонами заявлено не було.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив про те, що громадянин ОСОБА_1 26.05 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 як такий, що перебуває у розшуку як порушник правил військового обліку. У ході уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів було виявлено, що вказаний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних, у зв`язку з чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано до Відділення поліції № 2 управління ГУНП в Івано-Франківській області звернення № Е1577040 від 12.03.2025 року про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, що порушує законодавство про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію. В Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що згідно наявних облікових даних АІТС «Оберіг» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відома адреса проживання АДРЕСА_1 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 12.03.2025 року числиться, як порушник військового обліку.

Дана повістка була надіслана рекомендованим листом № 839 ОСОБА_1 за адресою його місця проживання 20.02.2025 року, проте повернулася відправнику, оскільки одержувач відсутній за вказаною адресою. Так, громадянин ОСОБА_1 будучи належним чином оповіщеним, не прибув по повістці № 2541029 на 02.03.2025 о 14:00 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про поважні причини неявки позивач в порядку абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив. Не прибувши по повістці позивач порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинивши це в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач на розгляд справи прибув, надав пояснення згідно яких вказує, що повістку не отримував і про її наявність не знав, оскільки працівники Укрпошти не сповістили його належним чином оповіщений про наявність повістки № 2541029, згідно вимог п. 2 п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», однак на вказану у повістці дату на 02.03.2025 о 14:00 для уточнення даних не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Про поважні причини не повідомив.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі Правила №270), рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Щодо примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, то вказана норма стосується порушення правил військового обліку шляхом не здійснення оновлення даних, які можуть міститися у відповідних реєстрах. У даному випадку порушення правил військового обліку полягає в неприбутті по повістці.

Що стосується ненадання можливості подання доказів та участі у розгляді справи про притягнення позивача до відповідальності, то такі твердження є хибними. Позивачу надавалася можливість подати пояснення, документи та скористатися правовою допомогою адвоката. Позивач скористався можливістю надання усних пояснень, іншими правами позивач не скористався.

Просив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування Постанови від 26 травня 2025 року № 771/25 про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно повістки № 2541029 від 20.02.2025р. ОСОБА_1 , повідомляється про те, що йому належить з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) за адресою: АДРЕСА_2 - 02.03.2025 р. о 9:00 для уточнення даних.

Згідно протоколу № 180 про адміністративне правопорушення від 20.05.2025 року виявлено, що 12.03.2025 о 09.00 год. встановлено порушення гр. ОСОБА_1 , правил військового обліку, які встановлені ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк та місце, вказані в повістці № 2541029 від 20.02.2025р., надісланій йому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернутої згідно довідки про повернення в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протокол складено державним службовцем ОСОБА_4 ..

Згідно оскаржуваної постанови № 771/25 про адміністративне правопорушення від 26.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 , порушив правила військового обліку, встановлені вимогами ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних, у зв`язку з чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано до відділення поліції №1 Управління ГУНП в Івано-Франківській області звернення № Е1577040 від 12.03.2025р. про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ч. 3 ст. 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4ст. 79 КАС України).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України № 64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачу інкримінується порушення абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

За таких обставин, коли повістка ТЦК вертається відправнику з підстав відсутності адресата, слід з`ясовувати всі обставини, через які вручення повістки не відбулося, та в залежності від них вирішувати питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Натомість у цій справі, відповідач застосував формальний підхід до цього питання, не врахувавши наступного.

Судом встановлено, що повістка № 2541029 видана 20.02.2025, про виклик ОСОБА_1 , на 02.03.2025. В протоколі № 180 від 20.05.2025 зазначено про неявку ОСОБА_1 , 12.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Поштове відправлення № 839 сформоване 19.02.2025 тобто до створення повістки. Трекінг відправлення повістки за номером 177 не відображені в системі Укрпошти.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Виходячи з вищенаведеного, суд визнає доведеними обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогою п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про те, що повістка № 2541029 від 20.02.2025 про виклик ОСОБА_1 , на 02.03.2025 була видана пізніше ніж поштове відправлення № 839 сформоване 19.02.2025 тобто до створення повістки, а також дане рекомендоване повідомлення про направлення або про повернення даного повідомлення не відображається в системі Укрпошти.

Із вищенаведеним та враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне скасувати постанову № 771/25 від 26.05.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ставить питання про відшкодування судових витрат.

На підставі наведеного, ст. 22, 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 7, 210-1, 247, 268, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП та керуючись ст.2, 77,79,134, 139, 159, 241-246,250, 255, 268, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову № 711/25 від 26.05.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН