Справа № 320/40296/24
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Київ справа №320/40296/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, яка виразилася у відмові ОСОБА_1 здійснити перегляд причинного зв`язку отримання захворювання під час захисту Батьківщини, викладеної в листі Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 20.05.2024 вих. № 598/6/11234;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, отриманого мною під час захисту Батьківщини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що Центральна ВЛК Збройних Сил України та ВЛК КНП Міської клінічної лікарні № 10 Одеської міської ради не взяли до уваги висновки госпітальної ВЛК психоневрологічного профілю Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ», згідно якого діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення контузії, каліцтва: Стійкий помірно виражений астено-невротичний стан складного генезу з проявами емоційно-вольової нестійкості та інсомнічним компонентом у акцентуйованої особистості «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини».

Позивач вважає, що рішення Центральної ВЛК Збройних Сил України та ВЛК КНП Міської клінічної лікарні № 10 Одеської міської ради про відмову позивачу у прийнятті постанови про причинний зв`язок цих захворювань у формулюванні «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини», є протиправним та порушують Конституційні права позивача.

Крім того, Центральна ВЛК Збройних Сил України згідно заяви позивача від 13.05.2024 року не оформило своє рішення відповідною постановою, а обмежилось прокольним рішення та повідомленням позивача листом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 від 28.08.2003.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 від 04.05.2015 позивач має пільги встановлені для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_3 від 01.12.2024 позивач є інвалідом 3 групи.

Згідно довідки МСЕК АВ № 1064329 від 17.11.2022 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 17.11.2022, причина інвалідності «Захворювання пов`язані з проходженням військової служби».

Як вбачається з матеріалів справи позивач з 2014 року перебував на військовій службі, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 2014 року, є учасником бойовим дій, є особою з інвалідністю третьої групи з 17.11.2022 року, захворювання пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджуються військовим квитком № НОМЕР_4 від 07.08.1987, довідкою взамін військового квитка від 25.02.2022, довідкою від 03.09.2014 № 249, посвідченням серії НОМЕР_5 , посвідченням серії НОМЕР_6 , довідкою МСЕК серії АВ № 1064329.

28.07.2017 позивач уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу, що підтверджується також витягом з наказу від 28.07.2017 № 29-РС.

Згідно наказу від 27.02.2022 № 40 та довідки від 04.04.2022 № 2513 позивач з 27.02.2022 призначений на посаду начальника групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_7 .

Відповідно до наказів від 01.06.2022 № 135 та від 17.09.2022 № 244 позивач з 01.06.2022 по 17.09 2022 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_7 .

Згідно довідки від 17.09.2022 № 727 позивач з 02.03.2022 по 20.03.2022 та з 06.05.2022 по 19.05.2022 у складі військової частини НОМЕР_7 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Як вбачається з матеріалів справи позивач з 28.11.2017 по 04.01.2018 знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні у Національному військовому медичному клінічному центрі «ГВКГ» Міністерства оборони України (м.Київ-133, Госпітальна, 18). Згідно виписного епікризу (історія хвороби № 29001) позивачу встановлено діагноз: Стійкий помірно виражений астено-невротичний стан складного генезу з проявами емоційно-вольової нестійкості та інсомнічним компонентом у акцентуйованої особистості. Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини. Непридатний до військової служби в мирний час. Обмежено придатний у воєнний час.

Згідно свідоцтва про хворобу № 1339-п від 21.12.2017 госпітальна ВЛК психоневрологічного профілю Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» , діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення контузії. каліцтва: Стійкий помірно виражений астено-невротичний стан складного генезу з проявами емоційно-вольової нестійкості та інсомнічним компонентом у акцентуйованої особистості. Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Вторинна вертеброгенна дорсалгія, м`язево-тонічний синдром, незначно виражений, грижі між хребцевих дисків, ізольований між хребцевий остеохондроз шийного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення функції. Сечокам`яна хвороба: мікроліти правої нирки без порушення функції та клінічних проявів. Вторинний хронічний пієлонефрит в фазі нестійкої ремісії без порушення функції нирок. Симптоматична реальна артеріальна гіпертензія 2 ст. Хронічна хвороба нирок 11 ст. Хронічна двобічна нейросенсорнаприглухуватість зі сприйняттям шепітної мови 0,5 м на праве ухо та 1 м на ліве вухо. Захворювання , Так, пов`язане із проходженням військової служби.

Аномалія сечостатевої системи. Гіпоплазія лівої нирки з помірним порушенням функції. Далекозорість обох очей в 1,0 Д при гостроті зору 1.0 з корекцією на кожне око. Пресбіопія. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СНО. Захворювання, ні, не пов`язане із проходженням військової служби.

Згідно свідоцтва про хворобу № 44 від 15.09.2022 ВЛК КНП Міської клінічної лікарні № 10 Одеської міської ради діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., церебральний атеросклероз. Наслідки перенесеного гострого порушення мозковою кругообігу (від 14.08.2022 року в корі правої тім`яної частки) у вигляді дисцикулятсрної енцефалопатії ІІ ст., помірної дизартрії, геміпарезу та гемігіпестезії ліворуч. Аневрезматичне розширення висхідного відділу аорти, ХОЗЛ ІІ ст. бронхообструкції клінічна група В. Легенева недостатність І ст. Бронхіальна астма. Сечокам`яна хвороба. Захворювання, Так, пов`язане із проходженням військової служби. Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, не погоджуючись з висновками ВЛК КНП Міської клінічної лікарні № 10 Одеської міської ради, викладеними в свідоцтві про хворобу № 44 від 15.09.2022, звернувся із заявою від 13.05.2024 до Центральної ВЛК Збройних Сил України про перегляд діагнозу та висновків.

У відповідь Центральна ВЛК Збройних Сил України листом від 20.05.2024 № 598/6/11234 надіслала позивачу Витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії від 20.05.2021 № 4021, згідно якого дійшла висновку, що: «Захворювання, Так, пов`язані із проходженням військової служби».

Вважаючи неправомірними такі дії відповідача позивач і звернувся із цим позовом до суду.

Спірним у даному випадку є те, що Центральне ВЛК Збройних Сил України та ВЛК КНП Міської клінічної лікарні № 10 Одеської міської ради помилково, на думку позивача, встановили причинний зв`язок вказаних вище захворювань у формулюванні «Захворювання, Так, пов`язані із проходженням військової служби» замість вірного «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).

Правовідносини щодо створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянин, умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, порядок, умови та критерії встановлення інвалідності регулюються, зокрема, Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про реабілітацію інвалідів в Україні», Положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за №1295/20033, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 №577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за №1504/21816.

Відповідно до статті 69 Основ законодавства України про охорону здоров`я експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні». Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та статті 7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» Кабінет Міністрів України постановою від 03.12.2009 № 1317 затвердив Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Вказана постанова КМ України від 03.12.2009 № 1317 втратила чинності на підставі Постанови КМ № 1338 від 15.11.2024, проте була чинною на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного у даній справі рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 20.05.2024 вих. № 598/6/11234, отже застосовується судом при вирішенні даної справи.

За приписами пунктів п.п. 4, 5, 11, 15-20, 24 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - Комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у м. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Комісія видає особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги. Форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ.

Відповідно до п.п.3, 7, 12, 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності, зокрема, є поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав.

На час виникнення спірних правовідносин механізм встановлення груп інвалідності визначався Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року № 561, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1295/20033.

Вказана Інструкція втратила чинність відповідно до на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я № 2067 від 10.12.2024, проте діяла на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного у даній справі рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 20.05.2024 вих. № 598/6/11234, отже застосовується судом при вирішенні даної справи.

Згідно із п.п. 1.9, 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року № 561, огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, проводиться згідно з Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317. При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Таким чином, із аналізу наведених вище правових норм слідує, що встановлення групи інвалідності з причин, які пов`язані з участю особи у бойових діях та перебуванням на території інших держав, здійснюється медико-соціальними експертними комісіями на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання особою поранення (захворювання), після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів та за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

При цьому затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, а також затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року №561 Інструкція про встановлення груп інвалідності не містять переліку конкретно визначених інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання), як і не містять імперативного припису про те, що ці інші документи обов`язково повинні додаватись та враховуватись до виданих військово-лікувальними закладами документів.

Варто відмітити, що установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть, згідно із статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та п.п.1.1-1.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, зареєстрованого за №1109/15800 (далі-Положення № 402) є одним з основних завдань військово-лікарської експертизи, яка здійснюється визначеними у главі 2 розділу І вказаного Положення органами військово-лікарської експертизи, в тому числі й Центральною військово-лікарською комісією.

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений главою 21 розділу ІІ Положення № 402.

Відповідно до п.п. «д» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».

А згідно з п.п. «є» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.

Згідно оскаржуваним у даній справі листом Центральної ВЛК Збройних Сил України від 20.05.2024 № 598/6/11234 та Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії від 20.05.2021 № 4021, було встановлено наступне.

Захворювання особи, звільненої з військової служби, ОСОБА_1 , 1969 року народження, «Гіпертонічна хвороба III ст. Церебральний атеросклероз. Наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (від 14.08.2022 в корі правої тім`яної частки) у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії II ст., помірної дизартрії, геміпарезу та гемігіпестезії ліворуч. Аневризматичне розширення висхідного відділу аорти. ХОЗЛ II ст., клінічна група В. Легенева недостатність І ст. Бронхіальна астма. Сечокам`яна хвороба» - «Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби».

За результатами розгляду звернення та наданих особою, звільненою з військової служби, ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України копій медичних та військово-облікових документів, підстав для задоволення його вимог, викладених в заяві від 13.05.2024, щодо перегляду постанови про причинний зв`язок діагностованих у нього захворювань згідно свідоцтва про хворобу № 44 ВЛК КНП Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради від 15.09.2022, та прийняття постанови про причинний зв`язок цих захворювань у формулювання «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини» не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведені обставини справи суд приходить до висновку про відсутність неправомірних дій або бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, викладеної в листі від 20.05.2024 вих. № 598/6/11234 та Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії від 20.05.2021 № 4021.

Щодо посилання позивача на те, що Центральна ВЛК Збройних Сил України згідно заяви позивача від 13.05.2024 року не оформило своє рішення відповідною постановою, а обмежилось прокольним рішенням, суд зазначає, що відповідно до п. 21.3 Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 20.

Щодо інших доводів сторін, то вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.