Справа № 580/11566/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Справа № 580/11566/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Кузьмишиної О.М., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України,

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні позивачу виплати додаткової винагороди, встановленої Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за грудень 2023 року та січень, лютий і березень 2024 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України у збільшеному до 100000,00 грн розмірі, а саме за грудень 2023 року та січень, лютий і березень 2024 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що протягом спірного періоду він брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у зв`язку з чим набув право на виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Однак, всупереч вимог чинного законодавства України, командир ймовірно не направляв рапорти вищестоящому командуванню про необхідність здійснення спірної доплати

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що Позивачем не надано доказів, що за виконання бойових завдань у спірних періодах відповідач нарахував та виплатив додаткову винагороду не в повному обсязі. Окрім того, суд зазначив, що докази безпосереднього виконання бойових наказів, за які Позивачу мало бути виплачене підвищене грошове забезпечення у спірному періоді у розмірі 100000,00 грн також відсутні.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи позовної заяви про порушення Відповідачем заявлених прав Позивача не підтверджені, а позовні вимоги не обґрунтовані.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу в якому просить таке рішення скасувати, посилаючись на неповноту встановлення судом обставин цієї справи. При цьому, Апелянт посилається на ненадання Відповідачем відповіді на адвокатські запити та невиконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів.

Також ОСОБА_1 посилається на правові висновки Верховного Суду викладені зокрема у постановах від 16.03.2023 у справі №600/747/22-а, від 05.08.2024 у справі № 200/4100/23.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2025 та від 31.03.2025 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзиви на апеляційні скарги не надходили.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у Відповідача були витребувані додаткові письмові пояснення щодо того, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував ОСОБА_1 у період з грудня 2023 по березень 2024 року включно із зазначенням періодів (кількості днів) участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та докази, які таку інформацію підтверджують; відомості про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з виокремленням всіх його складових у період з грудня 2023 по березень 2024 року включно; відомості про те, чи складалися рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та докази, які таку інформацію підтверджують.

Копію зазначеної ухвали Відповідачем було отримано в електронному кабінеті Електронного Суду 22.05.2025 о 20:59, втім у строк, встановлений судом, ухвала суду не виконана.

7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025 у Відповідача повторно витребувано зазначені вище письмові пояснення та докази.

Копію зазначеної ухвали Відповідачем було отримано в електронному кабінеті Електронного Суду 18.06.2025 о 01:16, втім у строк, встановлений судом, ухвала суду знову не виконана.

8. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з довідкою Відповідача від 15.05.2023 №968 Позивач проходить військову службу у НОМЕР_2 мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) з 17.02.2023 до теперішнього часу.

Представник Позивача 11.06.2024 звернувся до Відповідача з адвокатським запитом щодо надання відповідної інформації про розмір грошового забезпечення у спірному періоді.

Належні, достовірні та допустимі докази щодо надання відповіді на вказаний вище запит, відсутні.

Не отримавши додаткової винагороди у розмірі до 10000,00 грн за спірний період, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі ст. 1-1 Закону № 2011-XII законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрація Державної прикордонної служби України видала наказ від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ, яким урегулювала порядок і умови здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час воєнного стану.

Пунктом 2 цього наказу визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 Наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

З 01 грудня 2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби уведено в дію наказ від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», в якому було дещо змінено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Отже, військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, збільшується до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

12. Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн. розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

13. З наведеного можна дійти висновку, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

14. Позивач зазначив, що в період проходження ним військової служби, Відповідач у спірний період нараховував лише додаткову винагороду, визначену Постановою №168 у розмірі 30000,00 грн. Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у спірні періоди, а саме бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу або довідок командира військової частини матеріали справи не містять.

15. Втім, суд апеляційної інстанції наголошує, що у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

16. Втім, Відповідачем не надано ані до суду першої, ані апеляційної інстанції жодних належних та допустимих у контексті ст. 73-74 КАС України доказів, які підтверджували б правомірність його бездіяльності в частині виплати спірної доплати.

17. З метою забезпечення повноти встановлення обставин цієї справи, Шостий апеляційний адміністративний суд двічі витребовував у Військової частини НОМЕР_1 : 1) додаткові письмові пояснення щодо того, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував ОСОБА_1 у період з грудня 2023 по березень 2024 року включно із зазначенням періодів (кількості днів) участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та докази, які таку інформацію підтверджують; 2) відомості про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з виокремленням всіх його складових у період з грудня 2023 по березень 2024 року включно; 3) відомості про те, чи складалися рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та докази, які таку інформацію підтверджують.

Втім, ухвали ШААС від 22.05.2025 та від 16.06.2025 Відповідачем не виконані. Про неможливість їх виконання Військова частина НОМЕР_1 також не повідомила.

Більш того, колегія суддів відзначає, що зазначені документи були витребувані у Відповідача і судом першої інстанції ухвалою від 25.11.2024, яка також не була виконана Військовою частиною НОМЕР_1 .

Правом на подання відзиву на позовну заяву та апеляційну скаргу Відповідач також не скористався.

18. Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

19. З огляду на вищезазначене, враховуючи презумпцію протиправності рішень, дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень та невиконання Відповідачем обов`язку доказування правомірності своєї бездіяльності, невиконання ухвал суду про витребування доказів, колегія суддів вважає за можливе визнати факт участі Позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у грудні 2023 року та січні, лютому, березні 2024 року.

20. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає помилковим покладення судом першої інстанції тягаря доказування саме на військовослужбовця та неврахування невиконання Військовою частиною НОМЕР_1 своїх процесуальних обов`язків як відповідача - суб`єкта владних повноважень. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі підлягають задоволенню.

21. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

22. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задо23. воленню, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року - скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року- скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні ОСОБА_1 виплати додаткової винагороди, встановленої Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за грудень 2023 року та січень, лютий і березень 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України у збільшеному до 100000,00 грн розмірі в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за грудень 2023 року та січень, лютий і березень 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.М. Кузьмишина

Є.І. Мєзєнцев