Справа № 380/23617/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23617/24 пров. № А/857/31136/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Затолочного В.С., Іщук Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року з питань зміни способу та порядку виконання судового рішення, постановлену суддею Брильовським Р.М. у м. Львові у справі № 380/23617/24 за позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення способу виконання судового рішення у якій просила суд: встановити спосіб виконання рішення, ухваленого 29.01.2025 Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/23617/24 та перегляд рішення по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва щодо старшого сержанта ОСОБА_2 , оформленого протоколом засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №3058 від 25.09.2024 провести відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 на підставі та у формулюваннях, викладених у документах, які встановлюють причину смерті старшого сержанта ОСОБА_2 , а саме наказі військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.02.2024 року №47 та акті службового розслідування в/ч НОМЕР_1 №921 від 13.02.2024.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції з огляду на зроблені останнім у мотивувальній частині рішення висновки, зобов`язано відповідача саме переглянути, а не повторно розглянути рішення по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва щодо старшого сержанта ОСОБА_2 , оформлене протоколом засідання відповідача №3058 від 25.09.2024. Скаржник зазначає, що незважаючи на встановлені судом у рішенні обставини та зроблені висновки щодо неправомірних дій відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, весь фактичний тягар доказування знову покладається на апелянта, який змушений повторно звертатись до суду із позовною заявою зі спростуванням тих безпідставних тверджень та обґрунтувань відповідача, які судом вже досліджувались та встановлені рішенням.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято у повній відповідності до норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №380/23617/24 зобов`язано 16 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути рішення по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва щодо старшого сержанта ОСОБА_2 , оформлене протоколом засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 3058 від 25.09.2024.

Суд встановив, що 16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №380/23617/24 винесла постанову оформлену протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0523-1107-1278-3 від 23.05.2025.

За результатами ретельного вивчення фахівцями НОМЕР_2 РВЛК вказаних матеріалів справи щодо встановлення причинного зв`язку смерті старшого сержанта ОСОБА_2 , з урахуванням доводів висвітлених у рішенні Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/23617/24 від 29 січня 2025 року та відповідно до пунктів 1.2, 1.3 глави 1 розділу I, підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I, пунктів 20.1, 20.5 глави 20 розділу II, глави 21 розділу II Положення, було винесено постанову оформлену протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0523-1107-1278-3 від 23.05.2025. Таким чином, 16 РВЛК виконано усі вищевказані заходи, які були визначені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України та Положення.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулася за захистом порушених прав до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду справи, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Частиною першою, третьою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувала чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, встановлення або зміна способу і порядку виконання рішення може бути здійснено виключно за наявних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під обґрунтованими підставами варто розуміти наявність обставин, що є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а.

Також, у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №556/2609/14-а зазначено, що зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише тоді, коли зміст та суть даного рішення залишатимуться незмінними.

Суд першої інстанції правильно зауважує, що станом на день розгляду заяви відповідач фактично виконав рішення суду від 29 січня 2025 року у справі №380/23617/24, відтак, відсутні правові підстави для зміни чи встановлення нового порядку або способу виконання цього рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 380/23617/24, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року з питань зміни способу та порядку виконання судового рішення, постановлену у справі №380/23617/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. С. Затолочний
Л. П. Іщук