Справа № 420/6455/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/6455/25
Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 липня 2025р. по справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу ДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області про скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025р. ВЧ НОМЕР_1 звернулася до суду із позовом до Відділу ДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області, у якому просила:

- визнати неправомірними постанови про внесення виправлення помилки у процесуальному документі заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ 10.02.2025р. було здійснено внесення виправлення до документу Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.02.2025: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , внесення виправлення до документу Постанова про накладення штрафу від 10.02.2025: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , внесення виправлення до документу Постанова про стягнення виконавчого збору від 10.02.2025р.: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , внесення виправлення до документу Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.02.2025р.: Виправити помилку, а саме: замість зазначити , відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ);

- скасувати виконавчі постанови винесені відділом ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) рамках виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024р. на виконавчий лист №420/25979/23, виданий 26.01.2024р. Одеським окружним адміністративним судом, а саме: постанова від 24.02.2024р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанова від 13.03.2024р. про накладення штрафу; постанова від 2.05.2024р. про стягнення виконавчого збору; постанова від 7.06.2024р. про стягнення виконавчого збору;

- визнати неправомірними виконавчі дії відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) рамках виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024р. на виконавчий лист №420/25979/23, виданий 26.01.2024р. Одеським окружним адміністративним судом;

- зобов`язати відділ ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закрити виконавче провадження №74154397 від 15.02.2024р. на виконавчий лист №420/25979/23, виданий 26.01.2024р. Одеським окружним адміністративним судом, в зв`язку з виконанням рішення суду в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постановою від 10.02.2025р. «Про внесення виправлення помилки у процесуальному документі» відповідачем було здійснено неправомірне виправлення описок у постановах державного виконавця на виконання виконавчого листа №420/25979/23, виданого 26.01.2024р. Одеським окружним адміністративним судом.

Позивач зазначив, що всупереч розділу XIII ЗУ «Про виконавче провадження» відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №74154397 від 15.02.2024р. з виконання рішень де боржником є ВЧ НОМЕР_1 .

Також позивач вважає, що наявні підстави для закриття виконавчого провадження, оскільки в постанові від 24.02.2025р. про закриття виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024р. на виконавчий лист №420/25979/23, виданий 26.01.2024р., невірно зазначена підстава про закриття, а саме: рішення суду фактично виконано в процесі примусового виконання, що підтверджується витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 3.04.2024р. за №94.

Крім того, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 3.04.2024р. за №94 не є рішенням ВЧ НОМЕР_1 , так як в цьому наказі ВЧ НОМЕР_1 лише виключає зі списків на підставі наказу вищестоящого командування, а саме рішення про розгляд рапорту було здійснено шляхом накладання резолюції командира на самому рапорті в грудні 2023 року, та поданні документів до вищестоящого командування.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 липня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодна із сторін виконавчого провадження своїм правом, передбаченим ст.374 КАС України, не скористалася, більш того боржник виконав виконавчий документ, цим самим визнавши його таким, що підлягає виконанню, що підтверджується листом ВЧ НОМЕР_1 за №914 від.13.05.2024р., в якому зазначається: «На лист вимогу 32828/2 від 22.03.2024р. СЕДО №11130/с від 8.05.2024р. (вх.№771 від 9.04.2024р.) на виконання виконавчого провадження №74154397, щодо повторного розгляду рапорту ОСОБА_1 , зазначаємо до даний військовослужбовець 2.04.2024р. звільнений з ВЧ НОМЕР_1 витяг з наказу додається».

Щодо зупинення виконавчих дій, то суд зазначив, що у прикінцевих та перехідних положеннях Закону зазначено лише про зупинення вчинення виконавчих дій та немає прямого посилання на заборону прийняття до виконання виконавчих документів, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Щодо вимог стосовно закриття виконавчого провадження №74154397 від 15.02.2024р., то суд вказав, що відповідачем правомірно винесено постанову саме про закінчення виконавчого провадження, оскільки фактичне виконання рішення суду відбулося після відкриття виконавчого провадження.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2023р. по справі №420/25979/23 визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 з військової служби; зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

26.01.2024р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/25979/23 щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

13.02.2024р. до Відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/25979/23, виданого 15.02.2024р. Одеським окружним адміністративним судом, на виконання судового рішення від 19.12.2023р. в частині зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

15.02.2024р. ВДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа №420/25979/23 від 26.01.2024р. відкрито виконавче провадження №74154397.

ВДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

ВДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025р. про накладення штрафу.

ВДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025р. про стягнення виконавчого збору.

ВДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову від 10.02.2025р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою від 10.02.2025р. «Про внесення виправлення помилки у процесуальному документі» заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ було здійснено неправомірне виправлення до:

постанови від 10.02.2025р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити ;

постанови від 10.02.2025р. про накладення штрафу, а саме: замість зазначити ;

постанови від 10.02.2025р. про стягнення виконавчого збору, а саме: замість зазначити ;

постанови від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити .

24.02.2025р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74154397 з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону.

Не погодившись із вказаними діями відповідача, ВЧ НОМЕР_1 звернулася до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність дій державного виконавця, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 5 ст.26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абзацу 12 пункту 10 розділу ХІІІ ЗУ «Про виконавче провадження», зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що у період дії воєнного стану в Україні не зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом, боржниками за якими є, зокрема, військові частини.

Судовим розглядом встановлено, за змістом судового рішення у справі №420/25979/23 воно має зобов`язальний характер, водночас, способом виконання даного рішення є зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 разом із наданими до рапортів документами про звільнення з військової служби та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Тобто, колегія суддів зауважує, що способом захисту порушеного права позивача і відповідно способом виконання судового рішення є фактично повторний розгляд ВЧ НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для зупинення виконавчих дій з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2023р. по справі №420/25979/23.

Що стосується питання виправлення описки у постановах державного виконавця, то судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Описка це помилка, допущена під час написання особистої кореспонденції або документу, яка, як правило, є ненавмисною та залишається непоміченою й невиправленою.

Попри відсутність законодавчо встановленого визначення, у юридичній та судовій практиці термін «описка» використовується для позначення механічної, мимовільної граматичної помилки, допущеної під час письмово-вербального викладу судового рішення. Зазвичай до описок відносять помилки, пов`язані з неправильним написанням слів чи цифр. При цьому виправленню підлягають лише ті помилки, що мають істотний вплив на зміст документа.

Відповідно до ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відтак, КАС України передбачено можливість виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Із матеріалів справи вбачається, що в процесі виконання було виявлено описку у виконавчих документах, а саме: виконавчому листі №420/25979/23, виданому 15.02.2024р. Одеським окружним адміністративним судом, на виконання судового рішення від 19.12.2023р., а саме в постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №74154397 від 24.02.2024р., постанові про накладення штрафу ВП №74154397 від 13.03.2024р., постанові про стягнення виконавчого збору ВП №74154397 від 2.05.2024р., постанові про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №74154397 від 7.06.2024..

У вище перелічених виконавчих документах було зазначено код ЄДРПОУ боржника 24973330, тоді як фактичний код ЄДРПОУ боржника 24973530.

Постановою від 10.02.2025р. «Про внесення виправлення помилки у процесуальному документі» заступником начальника відділу Ольгою КОЛЬЦОВОЮ було здійснено виправлення до:

- постанови від 10.02.2025р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити ;

- постанови від 10.02.2025р. про накладення штрафу, а саме: замість зазначити ;

- постанови від 10.02.2025р. про стягнення виконавчого збору, а саме: замість зазначити ;

- постанови від 10.02.2025р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а саме: замість зазначити .

У доводах позовної заяви ВЧ НОМЕР_1 жодним чином не зазначено, яким чином вищезазначені постанови порушують права боржника в межах виконавчого провадження №74154397. Апелянт наголошує на необхідності внесення виправлень у виконавчий документ, як те передбачено ст.374 КАС України.

Разом з тим, як слушно зазначено судом першої інстанції, що жодна із сторін виконавчого провадження своїм правом, передбаченим ст.374 КАС України, не скористалася, більш того боржник виконав виконавчий документ, цим самим визнавши його таким, що підлягає виконанню, що підтверджується листом ВЧ НОМЕР_1 за №914 від 13.05.2024р., в якому зазначено: «На лист вимогу 32828/2 від 22.03.24 р. СЕДО № 11130/с від 08.05.24р. (вх. №771 від 09.04.204 р.) на виконання виконавчого провадження №74154397, щодо повторного розгляду рапорту ОСОБА_1 , зазначаємо що даний військовослужбовець 2.04.2024р. звільнений з військової частини НОМЕР_1 витяг з наказу додається».

За правилами, абзацу 2 п.14 розділу II Інструкції визначено, що якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що підстави для визнання неправомірними постанови державного виконавця про виправлення описок відсутні, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується вимог про зобов`язання закрити виконавче провадження в зв`язку з виконанням рішення суду в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ можливо лише за умови виконання перевірки стану виконання рішення та накладення на боржника штрафу (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин). Лише вчинення виконавцем вичерпних заходів примусового виконання рішення суду може свідчити про правомірність постанови про закриття виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, що постановою державного виконавця ВДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15.02.2024р. на підставі виконавчого листа №420/25979/23 від 26.01.2024р. відкрито виконавче провадження №74154397.

При цьому, ОСОБА_1 1.02.2024р. за вх.№303 звернувся до позивача із рапортом про звільнення з військової служби.

Позивач зазначає, що він не уповноважений приймати рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, а лише виключає зі списків на підставі наказу вищого командування, а саме рішення про розгляд рапорту було здійснено шляхом накладення резолюції командира на самому рапорті в грудні 2023 року та подані документи до вищого командування.

Надаючи оцінку вказаним доводам, судова колегія зазначає, що згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №94 від 3.04.2024р. ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 3.04.2024р. у зв`язку зі звільненням на підставі наказу командира 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.03.2024р. за №44-РС.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що в матеріалах справи містить подання на звільнення ОСОБА_1 від 23.02.2024р., яке підписане капітаном ОСОБА_2 , який згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №15 від 15.01.2024р. з 15.01.2024р. прийняв справи та посаду командира ВЧ НОМЕР_1 .

Вказане свідчить про виконання виконавчого документа після відкриття виконавчого провадження, а тому судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно винесено постанову саме про закінчення виконавчого провадження, оскільки фактичне виконання рішення суду відбулося після відкриття виконавчого провадження.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 липня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарження не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко