Справа № 280/9386/25
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

24 жовтня 2025 рокуСправа № 280/9386/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 за п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що підставою для подання позову слугувала безпідставна відмова відповідача щодо оформлення позивачу відстрочки від призову за мобілізацією за пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» як військовозобов`язаному, який здійснює постійний догляд за власною матір`ю з тих мотивів, що у матері позивача є інші невійськовозобов`язані родичі, які зобов`язані здійснювати догляд. Така відмова відповідача є такою, що прямо суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560. Зазначає, що існує велика вірогідність мобілізації позивача, при цьому у разі призову на військового службу у нього зміниться правовий статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця. Таким чином, існує велика вірогідність того, що рішення в даній судовій справі буде неможливо виконати, що не призведе до поновлення порушених прав позивача.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За правилами частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд зауважує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ч. 1 ст. 75 КАС України).

Разом із тим, заявник не надав до суду доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів.

Посилання на те, що позивач до ухвалення рішення у даній справі може бути мобілізований базується на припущеннях, які наразі не підтверджено жодним доказом. Існування порушення прав позивача або неможливість їх відновлення без вжиття заходів забезпечення позову має бути реальним, вбачатися з матеріалів справи, чого у даному випадку немає.

Крім того, представник позивача в заяві просить заборонити вчиняти певні дії не лише конкретній особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , а взагалі невизначеному колу осіб «територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки».

Відтак, ці вимоги є не співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також, предметом позову є відмова у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 за п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», натомість в заяві про забезпечення позову заявлені вимоги про заборону вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , що також свідчить про неспіввідношення вимог позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Суд не вважає наведені у позовній заяві обставини щодо очевидності протиправності оскаржуваних дій достатніми, безспірними та доведеними. Оцінити вказані підстави суд може під час розгляду справи. Тобто, за наведеними підставами, протиправність дій відповідача може бути перевірена тільки під час судового розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко