Справа № 140/7495/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7495/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Скопалюк Г.Д.,

за участю представника позивача Велимчаниці І.І.,

представника відповідача Карпюк Л.В.,

представника третьої особи Бабенка А.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі третя особа, АБ «Укргазбанк»), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.04.2025 №, № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу відповідача від 12.02.2025 №509-п було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, результати якої відображені в акті від 24.03.2025 №8066/03-20-24-07/ НОМЕР_1 .

Як слідує з акта, перевіркою правильності визначення суми податку па доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку, встановлено, що ОСОБА_1 не подала до ГУ ДПС у Волинській області декларацію про майновий стан та отримані доходи за 2023 рік, відтак, суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яка підлягає сплаті платником податку за 2023 рік, відповідач визначив самостійно.

З результатами перевірки позивач не згідна та вважає, що контролюючий орган при проведенні перевірки неповно з`ясував обставини справи, не витребував жодних первинних документів, розрахунків та не досліджував їх, а лише використав узагальнену довільну інформацію, надану банком податковому органу у 2024 році.

Позивач вказує, що грошові кошти у вигляді прощеної основної заборгованості за кредитом відповідно до Податкового кодексу України (далі ПК України) не є додатковим благом та об`єктом оподаткування, не включаються до доходу, з якого обчислюється податок на доходи фізичних осіб, оскільки постановою Господарського суду Волинської області від 09.08.2022 у справі №903/506/21 визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.01.2023 справа №903/506/21 затверджено підсумковий звіт керуючого реалізацією майна боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за наслідками проведення процедури погашення боргів. П.3 даної ухвали судом вирішено вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника - ОСОБА_1 , вважати погашеними перед АБ «Укргазбанк» та AT КБ «Приватбанк». П.4 даної ухвали вирішено звільнити боржника ОСОБА_1 від боргів перед АБ «Укргазбанк» та AT КБ «Приватбанк», окрім боргів за вимогами, передбаченими ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства. П.6 даної ухвали встановлено, що вимоги перед АБ «Укргазбанк» та AT КБ «Приватбанк» до боржника, а також грошові вимоги кредиторів (їх правонаступників), які виникли до відкриття пpoвадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (зокрема, але не виключно ВАТ КБ «Надра», ЗАТ «ОТП Банк, ВАТ «Кредобанк», ФОП ОСОБА_2 ), - визнати погашеними, а виконавчі документи за такими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Позивач зауважує, що АБ «Укргазбанк» жодного відношення до прощення (анулювання) боргів не має, оскільки всі борги згідно рішення господарського суду вважаються погашеними та судом вирішено звільнити боржника ОСОБА_1 від боргів перед АБ «Укргазбанк». Відповідно списана господарським судом сума не може бути базою та об`єктом оподаткування як додаткове благо відповідно до підпункту «п» підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України у зв`язку з банкрутством.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, а ухвалою суду від 24.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1, а.с.70, т.2, а.с.15).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вимог ОСОБА_1 не визнав з тих підстав, що згідно наявних відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів фізичною особою ОСОБА_1 отримано у 4 кв. 2023 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 8 972 333,75 грн від АБ «Укргазбанк».

Відповідно до даної інформації Луцьким відділом податків та зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Волинській області запитом від 14479/6/03-20-24-06-06 від 19.09.2024 повідомлено позивача про необхідність подання податкової декларації за 2023 рік та сплати до бюджету обов`язкових платежів. У листі вказано, що у разі неподання самостійно податкової декларації податковим органом буде проведена позапланова невиїзна документальна перевірка.У разі неможливості (відсутності необхідності) декларування доходів надати ГУ ДПС у Волинській області протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, аргументоване пояснення причини відсутності необхідності декларування нарахованих та виплачених доходів та копій підтверджуючих документів. Лист був відправлений контролюючим органом для ОСОБА_1 20.09.2024 та вручений особисто позивачці 27.09.2024.

Однак, на даний запит у встановлені терміни жодних документів для контролюючого органу надано не було, податкову декларацію платником не подано.

В свою чергу, на підтвердження або спростування відомостей, наявних у центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України, ГУ ДПС у Волинській області було надіслано лист про проведення звірки до АБ «Укргазбанк» №14776/6/03-20-24-06-06 від 20.09.2024. У відповідь АБ «Укргазбанк» надіслав лист від 13.11.2024 №ЕКПП/45038/6, у якому підтвердив, що до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма №4 ДФ) в IV кварталі 2023 року було включено суму доходу позичальника фізичної особи ОСОБА_1 , якому за рішенням банку прощено основну суму боргу по кредиту у розмірі 8 972 333,75 грн та відображено за ознакою доходу 126. Позичальнику фізичній особі ОСОБА_1 відправлено повідомлення про прощення основної суми боргу по кредиту та зобов`язанням самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичну особу проінформовано письмовим повідомленням про початок та місце проведення позапланової невиїзної документальної перевірки №166 від 12.02.2025 та наказом про проведення невиїзної позапланової перевірки від 12.02.2025 №509-п, які надіслані платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернені за закінченням строку зберігання.

Враховуючи вищевикладене, наказ про проведення невиїзної позапланової документальної перевірки від 12.02.2025 №509-п та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки №166 від 12.02.2025, згідно з п.42.2, п.42.5 ст.42 ПК України, вважаються належним чином врученими ОСОБА_1 .

Отож, податковий орган не допустив порушень податкового законодавства під час повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки. Відтак, позивач не був позбавлений можливості реалізувати своє право, визначене пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань, що виникають під час таких перевірок.

Щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік, представник відповідача зазначає, що згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та інформації, наданої АБ «Укргазбанк», фізичною особою ОСОБА_1 отримано у 4 кв. 2023 року дохід у вигляді додаткового блага в сумі 8 972 333,75 грн від ПАТ «Укргазбанк».

На порушення пп.49.18.4. п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2023 рік.

Враховуючи вищевикладене, на порушення пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 ПК України та згідно вимог п.167.1 ст.167, пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПК України перевіркою визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 615 020,08 грн, а саме: 8 972 333,75 грн х 18%.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою встановлено, що ОСОБА_1 занижено базу оподаткування військовим збором на 8 972 333,75 грн, внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір в сумі 134 585,01 грн. (8 972 333,75*1,5), чим порушено пп.1.1 (1), пп.1.2 (1) п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

З огляду на викладене представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.74-77).

У поясненнях (т.1, а.с.95-102) представник третьої особи з приводу заявлених позовних вимог зазначив, що до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма №4 ДФ) в IV кварталі 2023 року було включено суму доходу позичальника-фізичної особи ОСОБА_1 , якій за рішенням банку прощено основну суму боргу по кредиту у розмірі 8 972 333,75 грн та відображено за ознакою доходу 126.

10.01.2024 банком відправлено на адресу позичальника-фізичної особи ОСОБА_1 повідомлення за вих. №132/692/2024 про прощення основної суми боргу по кредиту та зобов`язанням самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Перевіркою відповідача встановлено, що АБ «Укргазбанк» відображено вищевказаний дохід у звітності формою №4 ДФ з ознакою доходу 126. Таким чином, на думку представника третьої особи, ПАТ «Укргазбанк» виконано вимоги пп «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України в повному обсязі.

На думку представника банку, обґрунтованим є висновок, що вищевказана сума у відповідності до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивачки) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. А отже, позивачка, як платник податку, зобов`язана подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага, отриманого від ПАТ «Укргазбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості.

В порушення пп.49.18.4. п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2023 рік.

Інші заяви по суті справи не надходили.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити у задоволенні його вимог.

Представник третьої особи заперечував проти позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Суд встановив, що в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2023 року АБ «Укргазбанк» відображено дохід ОСОБА_1 в сумі 8 972 33,75 грн з ознакою доходу 126 (т.1, а.с.104-105).

Третьою особою скеровано позивачу лист-повідомлення від 10.01.2024 №132/692/2024 про прийняття рішення про прощення основного боргу, який виник за кредитним договором від 02.07.2088 №99/08-І/02, в сумі 246 660,74 дол.США. У даному листі банк вказав про включення суми прощеного боргу до податкової звітності за 4 квартал 2023 року та на необхідність подання ОСОБА_1 податкової декларації і сплати податків (т.1, а.с.106).

19.09.2024 відповідач надіслав ОСОБА_1 лист за №14479/6/03-20-24-06-06 (т.1, а.с.87), у якому вказав про відображення в базі даних Державного реєстру фізичних осіб відомостей про отримання нею доходів у 2023 році та необхідність подання декларації про майновий стан і доходи, в разі відсутності такої необхідності подання відповідних підтверджуючих документів.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 12.02.2025 №509-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 та повідомлення від 12.02.2025 №166 (т.1, а.с.90-91) в період з 17.03.2025 по 19.03.2025 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, із врахуванням вимог ст.102 ПК України, за наслідками якої складено акт від 24.03.2025 №8066/03-20-24-07/ НОМЕР_1 (т.1, а.с.14-17).

Актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено такі порушення:

- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.17«д» п.164.2 ст.164 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2023 рік в сумі 1 615 020,08 грн;

- пп.1.1 (1), пп.1.2 (1) п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого занижено суму військового збору за 2023 рік в розмірі 134 585,01 грн;

- пп.49.18.4. п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПКУ, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік.

ГУ ДПС у Волинській області 29.04.2025 винесло податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 (т.1, а.с.52-57):

- № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фіз.осіб, що спл. фіз. особами за результатами річного декларування, на 1 776 522,09 грн (податкове зобов`язання у розмірі 1 615 020,08 грн та штрафні санкції у розмірі 161 502,01 грн);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн;

- № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплач. фізич.особ. за результатами річного декларування, у розмірі 148 043,51 грн (податкове зобов`язання у розмірі 134 585,01 грн та штрафні санкції у розмірі 13 458,50 грн).

Надаючи правову оцінку спірним податковими повідомленнями-рішеннями, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з підпунктами 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України установлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, положення пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачають, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до пункту 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Абзацом 2 пункту 44.7 статті 44 ПК України передбачено, що протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Так за змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Положеннями статті 79 ПК України регламентовано особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (пункт 79.1 статті 79 ПК України).

При цьому згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

І хоч згідно з пунктом 79.3 статті 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 цього Кодексу установлено право платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Таким чином, законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки документальної невиїзної перевірки. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України щодо надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Така позиція узгоджується також з висновками, викладеними Верховним Судом України в постанові від 27 січня 2015 року (справа №21-425а14) та Верховним Судом у постановах від 13 червня 2020 року у справі №825/1747/17 та від 09 лютого 2021 року у справі №804/3329/15.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Тобто, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме: спочатку належним чином провести податкову перевірку.

Нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З аналізу наведених норм можна виснувати, що можливість проведення контролюючим органом податкової перевірки законодавець пов`язує з належним і завчасним повідомленням платника податків про її проведення на підставі наказу, у якому визначено підстави перевірки, її вид, питання, які будуть перевірятися, та за який період, строк проведення перевірки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 березня 2018 року у справі №1570/7146/12, від 24 жовтня 2018 року у справі №808/1746/15, від 13 лютого 2019 року у справі №813/112/18, від 20 вересня 2019 року у справі №0340/1931/18, від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19, від 21 січня 2021 року у справі №826/3200/14, від 03 червня 2021 року у справі №822/1660/18, від 20 жовтня 2021 року у справі 815/94/16, від 09 листопада 2022 року у справі №160/9949/19, від якої Верховний Суд не відступав та яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають застосуванню у цій справі.

З матеріалів справи слідує, що правовими підставами для призначення перевірки позивача відповідно до наказу від 12.02.2025 №509-п (а.с.90) слугували підпункти 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України, відповідно до яких документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.

Так, ОСОБА_1 було скеровано повідомлення від 19.09.2024 14479/6/03-20-24-06-06 про необхідність подання податкової декларації за 2023 рік, сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору у зв`язку з отриманням доходу у вигляді додаткового блага (126 ознака доходу). У разі відсутності необхідності декларування доходів надати пояснення та копії підтверджуючих документів. Також у листі зазначено, що у разі неподання самостійно податкової декларації чи відповідних документів податковим органом буде проведена позапланова невиїзна документальна перевірка (т.1, а.с.87).

Зазначений лист позивач отримала 27.09.2024 (т.1, а.с.87 зворот), проте вимоги запиту відповідача не виконала, у зв`язку з чим суд виснуває, що контролюючий орган мав правові підстави для призначення перевірки ОСОБА_1 .

При цьому про проведення перевірки позивач була належним чином повідомлена шляхом надіслання наказу від 12.02.2025 №509-п та повідомлення про проведення перевірки за адресою місця проживання, проте лист контролюючого органу не був вручений позивачу та повернутий з підстав «за закінченням терміну зберігання» (т.1, а.с.85).

Отже, судом не встановлено порушень вимог податкового законодавства під час призначення позапланової невиїзної перевірки, що мають наслідком протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Щодо суті наведених в акті перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 статті 179 ПК України).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України додатковим благом є основна сума боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, у разі отримання платником податків додаткового блага у вигляді прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту) за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, такий платник податків зобов`язаний подати річну декларацію про майновий стан і доходи та сплатити суму податкового зобов`язання, визначеного у ній.

Судом встановлено, що 02.07.2008 між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №99/08-І/02, відповідно до якого банк надав позивачці кредит в сумі 189 500,00 доларів США (т.1, а.с.174-176).

Постановою Господарського суду Волинської області від 09.08.2022 у справі №903/506/21 визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів, а ухвалою суду від 24.01.2023 у даній справі затверджено підсумковий звіт керуючого реалізацією майна боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за наслідками проведення процедури погашення боргів (т.1, а.с.58-68).

Також згідно з ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.01.2023 у справі №903/506/21 вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника - ОСОБА_1 , вважати погашеними перед АБ «Укргазбанк» та AT КБ «Приватбанк»; звільнено боржника ОСОБА_1 від боргів перед АБ «Укргазбанк» та AT КБ «Приватбанк», окрім боргів за вимогами, передбаченими ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства; встановлено, що вимоги перед АБ «Укргазбанк» та AT КБ «Приватбанк» до боржника, а також грошові вимоги кредиторів (їх правонаступників), які виникли до відкриття пpoвадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (зокрема, але не виключно ВАТ КБ «Надра», ЗАТ «ОТП Банк, ВАТ «Кредобанк», ФОП ОСОБА_2 ), - визнати погашеними, а виконавчі документи за такими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

При цьому, в межах справи №903/506/21 Господарським судом Волинської області було винесено ухвалу від 14.09.2021, за якою суд визнав вимоги АБ «Укргазбанк» до фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 15 317 550,88 грн, з яких, зокрема, 13 952 883,16 грн заборгованість за основним боргом, що включає кредит та проценти, 956 430,41 грн три проценти річних за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором №99/08-І/02 від 02.07.2008 (т.1, а.с.233-235).

Таким чином, встановлені судом обставини у справі свідчать про те, що основний борг (кредит) ОСОБА_1 за кредитним договором №99/08-І/02 від 02.07.2008 є погашений за рішенням суду від 24.01.2023 у справі №903/506/21 про банкрутство останньої, отже такий борг після його погашення не міг бути додатково прощений банком.

При розгляді справи третьою особою не надано відповідного рішення АБ «Укргазбанк» про прощення (анулювання) основного боргу (кредиту) ОСОБА_1 .

Так, розділом IV Положення про порядок списання безнадійної заборгованості в АБ «Укргазбанк» (т.1, а.с.190-214) врегульовано порядок прийняття рішення про списання безнадійної заборгованості та його реалізація.

Пунктом 4.1.11 розділу IV Положення визначені підстави списання заборгованості, а пунктом 4.1.14 передбачено, що рішення про визнання заборгованості безнадійною та її списання за рахунок сформованого резерву в бухгалтерському обліку та в податковому обліку у разі відповідності заборгованості одній з ознак безнадійної відповідно до норм ПК України, приймається уповноваженим колегіальним органом банку.

Згідно з пунктом 4.2.9 розділу IV цього Положення списання безнадійної заборгованості за кредитними зобов`язаннями боржників-фізичних осіб, прощеної банком, здійснюється на підставі рішення УКО (уповноважений колегіальний орган) в бухгалтерському обліку за рахунок резерву. Подальший облік прощеної заборгованості на позабалансових рахунках/в позасистемному обліку не здійснюється.

Пункт 4.2.10 розділу IV Положення визначає дії банку після прийняття рішення щодо списання безнадійної кредитної заборгованості боржників-фізичних осіб, зокрема щодо направлення платнику податку боржнику рекомендованого листа про прощення боргу та включення суми прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку сум доходу.

Отже, Положення про порядок списання безнадійної заборгованості в АБ «Укргазбанк» передбачає, що списання (прощення) боргу фізичної особи-боржника здійснюється за відповідним рішенням уповноваженого колегіального органу банку.

Разом з тим, долучена до пояснень третьої особи службова записка департаменту по роботі з проблемними активами АБ «Укргазбанк» від 15.12.2023 №132/116229/2023 (т.1, а.с.221-223), адресована директору операційного департаменту з проханням списати з позабалансового обліку (рахунок 9611), без подовження роботи безнадійну заборгованість за кредитним договором №99/08-І/02 від 02.07.2008 по боржнику ОСОБА_1 в сумі 246 660,74 доларів США, в еквіваленті на дату списання, не є рішенням про прощення боргу в розумінні ПК України та Положення.

Більше того, за вказаною службовою запискою здійснювалось списання безнадійної заборгованості з позабалансового рахунку відповідно до вимог пункту 5.5 розділу V Положення, яким врегульовано списання безнадійної заборгованості з позабалансових рахунків/ позасистемного обліку, на яких в силу вимог пунктом 4.2.9 розділу IV Положення облік прощеної заборгованості банком не ведеться.

Отже, АБ «Укргазбанк» не довів належними та допустимими доказами прийняття рішення про прощення ОСОБА_1 суми основного боргу та правомірність відображення такої суми в податковій звітності банку у вигляді додаткового блага.

Зважаючи на вищевикладене, суд виснуває, що ОСОБА_1 не отримувала в 2023 році дохід як додаткове благо у вигляді прощеної АБ «Укргазбанк» суми основного боргу, позаяк усі борги позивача, в тому числі перед АБ «Укргазбанк», за рішенням суду у справі про банкрутство останньої визнані погашеними.

Таким чином, ОСОБА_1 не мала обов`язку подавати декларацію про майновий стан і доходи та сплачувати визначені у ній податкові зобов`язання.

З врахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що встановлені контролюючим органом в ході перевірки порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як протиправні.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 15140 грн (т.1, а.с.7, 168).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 29 квітня 2025 року №, № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м.Луцьк, Київський м-н, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679);

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м.Київ, вул.Єреванська, 1, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2025 року.