Справа № 160/6842/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 жовтня 2025 рокуСправа №160/6842/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо поновлення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати Позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період участі в бойових діях позивачем в травні 2023 р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі, та за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період участі в бойових діях Позивачем в травні 2023 р. у розмірі 100000грн. пропорційно дням такої участі та за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р. у розмірі 100000грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення позивачу з 08.11.2022 р. по 19.05.2023 р. включно без урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 08.11.2022 р. по 19.05 2023 р. включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.03.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшов від ВЧ НОМЕР_1 відзив на позовну заяву, в якому відповідачем, зокрема, було зазначено, що позивачем під час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 не було надано медичну документацію, яка б підтверджувала перебування на стаціонарному лікуванні, та відповідно право на отримання зазначеної виплати. Військовою частиною зазначену документацію було отримано безпосередньо вже з матеріалами позовної заяви, та після їх опрацювання командиром НОМЕР_2 аеромобільного батальйону ВЧ НОМЕР_1 15.03.2025 р. був поданий рапорт про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р. На підставі даного рапорту ОСОБА_1 у відповідності до резолюції командира військової частини буде включений до наказу командира про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 на період дії воєнного стану.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 р. витребувано від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію рішення за наслідком розгляду рапорта про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, за період з 02.06.2023 р. по 16.06.2023 р.

Цією ж ухвалою суд зупинив провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

На виконання вимог ухвали суду від 09.05.2025 р. від відповідача надійшли додаткові докази у справі, а саме: копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.03.2025 р. №1065/НОД, відповідно до додатку 5 до якого, ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 р. провадження у справі поновлено.

Разом з тим, у матеріалах справи були відсутні докази проведення позивачу фактичної виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні (банківські виписки, платіжні інструкції, тощо).

З огляду на викладене, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 р. суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 докази проведення ОСОБА_1 виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні (банківські виписки, платіжні інструкції, тощо).

Окрім того, у цій ухвалі суд зобов`язав ОСОБА_1 або його представника надати до суду пояснення щодо отримання ним додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Цією ж ухвалою суд зупинив провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

На виконання вимог ухвали суду від 11.06.2025 р. від відповідача надійшли додаткові докази у справі, а саме: довідка про нарахування додаткової винагороди за №4626 від 14.06.2025 р., в якій зазначено про нарахування ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткової винагороди за червень 2023 р. (зокрема: за період з 01.06.2023 р. по 16.06.2023 р. на суму 53 333, 33 грн. та за період з 17.06.2023 р. по 30.06.2023 р. 14 000, 00 грн.); банківські виписки АТ КБ «Приватбанк» про зарахування 27.03.2025 р. на банківський рахунок ОСОБА_1 відповідних коштів.

При цьому, позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 11.06.2025 р. й не надано пояснень щодо отримання ним додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, а в разі перерахування йому такої винагороди не надано доказів на підтвердження цих обставин.

Перевіривши наявні у матеріалах справи докази, судом було встановлено, що у поданих ВЧ НОМЕР_1 заявах по суті спору (зокрема, відзив на позовну заяву) відсутні відомості (в т.ч. документально підтверджені) щодо нарахування або підстав для ненарахування ВЧ НОМЕР_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за період участі позивача в бойових діях в травні 2023р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі.

З огляду на викладене, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 р. суд вдруге витребував від ОСОБА_1 або його представника пояснення щодо отримання позивачем додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Також цією ухвалою суд витребував від Військової частини НОМЕР_1 :

- пояснення (в т.ч. конкретизовані відомості) щодо нарахування або підстав для ненарахування Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за період участі позивача в бойових діях в травні 2023р. у розмірі 100000 грн. пропорційно дням такої участі.

На виконання вимог ухвали суду від 18.09.2025 р. від відповідача надійшли через систему «Електронний суд» заяви про виконання ухвали суду від 30.09.2025 р., від 07.10.2025 р. та від 10.10.2025р.

У заяві від 30.09.2025 р. стосовно питання щодо виплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн за травень 2023 року відповідач зазначив, що така винагорода дійсно не була виплачена, у зв`язку із чим командиром підрозділу, в якому проходив службу позивач, був підготовлений рапорт від 23.09.2025 р. №1772/55769-в на доплату за період 27.05.2023 31.05.2023 з розрахунку 100000 грн, який пройшов всі погодження, та командиром військової частини НОМЕР_1 виконано резолюцію НСЧ (начальник стройової частини) в наказ. Також ВЧ НОМЕР_1 повідомила суд, що 05.10.2025 р. командиром ВЧ НОМЕР_1 буде винесено наказ на виплату додаткової винагороди, до якого буде включено позивача й до 10.10.2025 р. відбудеться виплата коштів на картковий рахунок позивача, про що відповідач повідомить суд додатково та надасть до суду відповідні докази.

Надалі ВЧ НОМЕР_1 у заявах від 07.10.2025 р. та від 10.10.2025 р. повідомила суд про те, що згідно з витягом з наказу т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 за №3578/НОД від 05.10.2025 р. (згідно додатків 6, 7 до цього наказу) ОСОБА_1 було включено на виплату додаткової винагороди за травень місяць 2023 року з розрахунку 30 та 100 тис. грн на місяць й 08.10.2025 р. позивачу перераховано відповідну винагороду, на підтвердження чого відповідачем надано відомість про виплати з банківського рахунку АТ КБ Приватбанк.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, станом на 14.10.2025 р. відповідачем виконано вимоги ухвал суду у повному обсязі.

Натомість, ОСОБА_1 не було виконано вимоги ані ухвали суду від 09.05.2025 р., ані ухвали суду від 18.09.2025 р. в частині надання пояснень щодо отримання ним додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, а в разі перерахування йому такої винагороди не надано доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на викладене, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 р. суд втретє витребував від ОСОБА_1 або його представника пояснення щодо отримання позивачем додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні, у разі перерахування йому такої винагороди надати докази на підтвердження цих обставин.

Окрім того, суд витребував від ОСОБА_1 або його представника пояснення щодо отримання позивачем додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період участі в бойових діях позивачем в травні 2023 р. у розмірі 100 000 грн. пропорційно дням такої участі, нарахованої на підставі витягу з наказу т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 за №3578/НОД від 05.10.2025 р. на загальну суму 40 912, 90 грн.

Цією ж ухвалою суд продовжив строк зупинення провадження у справі до надання учасниками справи витребуваних судом доказів.

15.10.2025 р. та 20.10.2025 р. до суду надійшли від представника ОСОБА_1 заяви про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо поновлення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зазначає, що неприйняття судом рішення протягом тривалого строку призведе до затягування судового розгляду та правової невизначеності сторін, що суперечить положенням п. 11 ч. 1 ст. 4, ст. 6 КАС України.

Згідно із ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

У відповідності до положень статті 237 КАС України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З урахуванням вищевикладеного, з метою запобігання затягування строків розгляду справи й перебування учасників справи в стані невизначеності, а також з метою розгляду поданих представником позивача заяв, суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у цій справі та продовження розгляду справи за наявними в ній доказами.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 237 КАС України, з дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Керуючись ст.ст. 236, 237, 248, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити провадження в адміністративній справі №160/6842/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 КАС України, особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса