Справа № 320/20289/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Оксененка О.М.,

при секретарі Красновій О.Р.,

за участі: Малої Л.В., представника відповідача Головного управління ДПС у м. Києві, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМАІНЖИНІРИНГ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2023 року в Київський окружний адміністративний суд звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СІГМАІНЖИНІРИНГ" (далі - ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ", позивач) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих Головним управлінням ДПС у м. Києві 19 січня 2023 року №2, яким визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 810355,00 грн та №2, яким визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1100456,00 грн (том 1 а.с.1-26).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позов ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19 січня 2023 року №2 та №2 (том 3 а.с.86-92).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що податковий орган, незважаючи на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 03 лютого 2021 року №89, не був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки з дотриманням вимог статті 77 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, послідовно викладеною у численних судових рішеннях. Призначення документальної планової виїзної перевірки позивача ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" було здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 під час дії встановленого ПК України мораторію на проведення такого виду перевірок. Вказана документальна позапланова виїзна перевірка була призначена у зв`язку з незгодою позивача з висновками акта перевірки від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237, яка була проведена на підставі наказу відповідача від 15 лютого 2021 року №1344-п. У наказі від 15 лютого 2021 року №1344-п в якості правової підстави призначення документальної планової перевірки вказано постанову Кабінету Міністрів України "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 03 лютого 2021 року №89. Таким чином, визначальним у даній справі є те, що первинна документальна планова перевірка діяльності позивача була проведена контролюючим органом на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 під час дії встановленого ПК України мораторію на проведення такого виду перевірок. Саме висновки цієї перевірки, відображені у відповідному акті перевірки, стали підставою для подання позивачем відповідних заперечень, за результатом розгляду яких була призначена документальна позапланова перевірка, висновки якої слугували прийняттю контролюючим органом оспорюваних у даній справі рішень. Порушення, які допущені відповідачем Головним управлінням ДПС у м. Києві у вигляді проведення перевірки за відсутності відповідних повноважень внаслідок запровадженого мораторію, що нівелює наслідки її проведення, є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ", визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, що не потребує переходу до суті покладених в основу спірних податкових правопорушень.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, Головне управління ДПС у м. Києві (далі - апелянт) звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити нове, яким відмовити ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що суд першої інстанції виходив виключно з єдиної підстави, а саме: проведення документальної планової перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 під час дії встановленого ПК України мораторію на проведення такого виду перевірок. Позивач в ході судового розгляду не заявляв в якості підстав для скасування податкових повідомлень рішень незгоду із проведенням перевірки. Відповідач вважає, що судом першої інстанції порушено принцип диспозитивної та здійснено вихід за межі позовних вимог, оскільки ним самостійно змінено підстави позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" зазначає, що встановлений судом першої інстанції факт неправомірного проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки позивача за відсутності відповідних повноважень внаслідок запровадженого мораторію нівелює результати такої перевірки та вказує про незаконність прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень. Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. В апеляційній скарзі, відповідач вказав лише частину даної норми та не зазначив, що відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив апеляційний суд скасувати рішення Київського окружного адміністративного суд від 11 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення апеляційного розгляду не надавав.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за належне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" (ідентифікаційний код 39297237, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд.8, офіс 25) 10 липня 2014 року зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань (том 1 а.с.29).

15 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві, на підставі статей 20, 77, 82 ПК України та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", було прийнято наказ №1344-п, яким про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з 26 лютого 2021 року по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів. Вирішено провести перевірку з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - за період з 10 липня 2014 року по 30 вересня 2020 року та іншого законодавства за відповідний період (том 3 а.с.54).

Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 12 березня 2021 року №1988-п продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з 15 березня 2021 року по дату завершення перевірки тривалістю 5 робочих днів, призначеної наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 15 лютого 2021 року №1344-п "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" (том 3 а.с.53).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 26 лютого 2021 року по 19 березня 2021 року, на підставі вищезазначених наказів, посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ", за результатами якої було складено акт від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237 (том 3 а.с.29-46).

У вказаному акті контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем таких вимог законодавства:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України в результаті чого занижено суму податку на прибуток на суму 720306,00 грн, у тому числі за 2019 рік на суму 277461,00 грн, за ІІІ квартал 2020 року на суму 442845,00 грн;

- пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в поточному звітному періоді на суму 880365,00 грн, в тому числі по періодах: за жовтень 2019 року - 110315,00 грн., за січень 2020 року - 199934,00 грн, за лютий 2022 року - 53116,00 грн, за вересень 2020 року 517000,00 грн;

- пункту 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 ПК України, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а саме: в податковому розрахунку за 1-4 квартали 2017 року, 1-2 квартали 2018 року, 3 квартал 2019 року, не вірно відображено ідентифікаційний номер фізичної особи, що призвело до зміни платника податку;

- пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті несвоєчасного подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за квітень 2017 року;

- частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в результаті несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23 червня 2015 року по 13 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" подало до контролюючого органу заперечення.

26 квітня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято наказ №3531-п, яким на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України та у зв`язку з незгодою ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з висновками акта перевірки від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - за період з 10 липня 2014 року по 30 вересня 2020 року та іншого законодавства за відповідний період, та подання заперечення разом з додатковими документами, призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань, що стали предметом оспорення. Пунктом 2 наказу зобов`язано начальника управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг Кравчук Олені забезпечити проведення перевірки, зазначеної у пункті 1 наказу, працівниками управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг протягом 10 робочих днів після завершення мораторію на проведення документальних перевірок (останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом Sars-CoV-2" (зі змінами) (том 1 а.с.33).

Головне управління ДПС у м. Києві листом від 27 квітня 2021 року №8498/І/26-15-07-02-06-22 повідомило позивача ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" про прийняття вказаного наказу (том 1 а.с.34).

Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 15 грудня 2022 року №5693-п, на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у зв`язку зі змінами у підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" та незгодою ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з висновками акта перевірки від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - за період з 10 липня 2014 року по 30 вересня 2020 року та іншого законодавства за відповідний період та подання заперечення від 12 квітня 2021 року №145 разом з додатковими документами призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань, що стали предметом оскарження з 16 грудня 2022 року по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів (том 1 а.с.41-42).

Судом встановлено, що у період з 16 грудня 2022 року по 05 січня 2023 року посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з питань, що стали предметом оскарження, за результатами якої було складено акт від 12 січня 2023 року №1546/26-15-07-02-03-03/39297237, в якому зазначено про порушення позивачем:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України в результаті чого занижено суму податку на прибуток на суму 736853,00 грн, у тому числі за 2019 рік на суму 294008,00 грн, за 3 квартал 2020 року на суму 442845,00 грн;

- пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в поточному звітному періоді на суму 880365,00 грн, в тому числі по періодах: за жовтень 2019 року - 110315,00 грн, за січень 2020 року - 199934,00 грн, за лютий 2022 року - 53116,00 грн, за вересень 2020 року - 517000,00 грн (том 1 а.с.62-87).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем був складений акт від 12 січня 2023 року №118/ж6/26-15-07-02-03 про неможливість вручення для ознайомлення та підписання акта документальної позапланової виїзної перевірки, у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" за податковою адресою (том 1 а.с.43).

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі результатів перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 19 січня 2023 року №2, яким ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств, який сплачують інші платники" на суму 810355,00 грн, з яких 736853,00 грн - сума податкових зобов`язань, 73502,00 грн - сума штрафних санкції;

- від 19 січня 2023 року №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на суму 1100456,00 грн, з яких 880365,00 грн - сума податкових зобов`язань, 220091,00 грн - сума штрафних санкції.

Надаючи оцінку правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень Головним управлінням ДПС у м. Києві від 19 січня 2023 року №2 та №2 колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з наступного.

Відносини в сфері оподаткування, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані саме Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.51, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до положень статті 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Порядок проведення документальної позапланової перевірки визначений статтею 78 ПК України.

Зокрема, підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пунктів 78.5-78.6 статті 78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 78.8 статті 78 ПК України).

Законом України від 17 березня 2020 року №533-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено, зокрема, пунктом 52-2, відповідно до якого установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: "Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим десятим.".

29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року №591-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесені зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України такого змісту: в абзаці першому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)"; в абзаці восьмому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)", а слова та цифри "до 30 березня 2020 року" - словами та цифрами "протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)"; в абзаці дев`ятому слова та цифри "до 31 травня 2020 року" замінено словами та цифрами "по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)"; в абзаці десятому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно із Законом України від 14 липня 2020 року №786-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців", який набрав чинності з 08 серпня 2020 року, внесено зміни до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, а саме: після абзацу першого доповнено новим абзацом такого змісту: "документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків"; у зв`язку з цим абзаци другий - одинадцятий вважати відповідно абзацами третім - дванадцятим; в абзаці третьому слово і цифри "підпунктом 78.1.8" замінено словами і цифрами "підпунктами 78.1.7 та 78.1.8"; в абзаці п`ятому слова "зберігання та транспортування" замінено словами "зберігання, транспортування та обігу".

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Водночас, 04 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон №909-ІХ), пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На виконання вказаного Закону №909-ІХ, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 лютого 2021 року №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" (далі - Постанова №89), якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема, тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Таким чином, виникла суперечність між нормами ПК України та Постановою №89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з наступного.

Спірні у цій справі правовідносини охоплюються сферою дії ПК України, який відповідно до приписів пункту 1.1 статті 1 цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкові відносини є окремим і самостійним різновидом відносин, урегульованих, окрім Конституції України, спеціальними актами законодавства за вичерпним і остаточним переліком, не належать ані до господарських відносин, ані до адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

При цьому, за змістом статті 2 ПК України зміна його положень може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна положень ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію щодо проведення податкових перевірок може бути здійснено виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України (постанова об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 грудня 2021 року у справі №0940/2301/18).

Крім того, статтею 5 ПК України врегульовано питання співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами. Так, згідно з пунктом 5.2 зазначеної статті у разі, якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 ПК України, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України та підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених у статтях 85, 87 Конституції України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; забезпечує рівні умови розвитку всіх форм власності; здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону; розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; організовує і забезпечує здійснення зовнішньоекономічної діяльності України, митної справи; спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади (стаття 116 Конституції України).

Відповідно до статті 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Аналогічні положення стосовно основних завдань Кабінету Міністрів України також містить у собі частина перша статті 2 Закону України від 27 лютого 2014 року №794-VII "Про Кабінет Міністрів України" (далі - Закон №794-VII) де зазначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики, політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; організація і забезпечення провадження зовнішньоекономічної діяльності, митної справи; спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону №794-VII, Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці, зокрема: забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку; забезпечує проведення державної фінансової та податкової політики, сприяє стабільності грошової одиниці України; розробляє та схвалює Бюджетну декларацію, розробляє проекти законів про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; приймає рішення про використання коштів резервного фонду Державного бюджету України; організовує та забезпечує здійснення митної справи.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону №794-VII, на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, Кабінет Міністрів України видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Разом з тим, відповідно до статті 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Саме до повноважень Верховної Ради України, згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 85 Конституції України, належить прийняття законів, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього, контроль за виконанням Державного бюджету України, прийняття рішення щодо звіту про його виконання.

Виключно законами України встановлюється Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків; статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України).

Частиною першою статті 96 Конституції України визначено, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Пунктом 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №909-IX, Кабінету Міністрів України надано право скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, стосувався саме Державного бюджету України на 2020 рік.

Постанова ж Кабінету Міністрів України №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" прийнята 03 лютого 2021 року, відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №909-IX.

Предмет регулювання Податкового кодексу України, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

У цьому ж випадку Законом №909-IX не вносились зміни безпосередньо до ПК України, яким встановлено мораторій, а делеговано таке право Кабінету Міністрів України. При цьому, темпоральні і галузеві межі такого делегування не визначені.

Разом з тим, сам Закон України "Про Державний бюджет України" вичерпує свою дію закінченням календарного періоду на який його прийнято.

Постанова №89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України і законів з питань митної справи, у зв`язку з чим не може вважатися складовою податкового законодавства, а тому не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Саме такий правовий висновок було викладено Верховним Судом у постанові від 24 травня 2023 року у справі №140/607/22.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яка набрала чинності 12 березня 2020 року якою на всій території України було встановлено карантин.

У подальшому постановами Кабінету Міністрів України дія карантину неодноразово продовжувалася та завершилася 30 червня 2023 року (карантин відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651).

Отже, Кабінетом Міністрів України на момент проведення Головним управлінням ДПС у м. Києві документальної планової виїзної перевірки позивача, результати якої були оформлені актом від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237, не приймалося рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

За таких обставин, на думку колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податковий орган, незважаючи на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 03 лютого 2021 року №89, не був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки з дотриманням вимог статті 77 ПК України.

Такий висновок суду узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, послідовно викладеною у постановах від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21, від 12 жовтня 2022 року у справі №160/24072/21, від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 21 грудня 2022 року у справі №160/14976/21. Верховний Суд, застосовуючи висновки викладені у постановах від 22 лютого 2022 року у справі №420/12859/21, від 17 травня 2022 року у справі №520/592/21, від 15 квітня 2022 року у справі №160/5267/21, від 27 квітня 2022 року у справі №140/1846/21, від 06 липня 2022 року у справі №360/1182/21, від 06 грудня 2023 року у справі №480/6598/22, від 14 грудня 2023 року у справі №520/20064/21, від 04 січня 2024 року у справі №440/7730/22 констатував, що проведення перевірки на підставі Постанови №89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Встановлена під час судового розгляду протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою для скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18.

Висновки документальної планової перевірки, відображені в акті перевірки від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237, стали підставою для подання позивачем ТОВ «СІГМАІНЖИНІРИНГ» відповідних заперечень, за результатом розгляду яких була призначена документальна позапланова перевірка, висновки якої слугували прийняттю контролюючим органом оспорюваних у даній справі податкових повідомлень-рішень.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що у період з 16 грудня 2022 року по 05 січня 2023 року посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з питань, що стали предметом оспорення, за результатами якої було складено акт від 12 січня 2023 року №1546/26-15-07-02-03-03/39297237.

Такі дії контролюючого органу, на думку суду є протиправними, оскільки визнання перевірки незаконною унеможливлює настання правових наслідків, а будь-яка подальша позапланова перевірка повинна базуватися на окремих, законних підставах.

У зв`язку зі змінами у підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" та незгодою ТОВ "СІГМАІНЖИНІРИНГ" з висновками акта перевірки від 26 березня 2021 року №23528/26-15-07-02-03-17/39297237 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - за період з 10 липня 2014 року по 30 вересня 2020 року та іншого законодавства за відповідний період та подання заперечення від 12 квітня 2021 року №145 разом з додатковими документами наказом від 15 грудня 2022 року №5693-п Головне управління ДПС у м. Києві призначило проведення позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань, що стали предметом оскарження з 16 грудня 2022 року по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів (том 1 а.с. 41-42).

Підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбчено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Як зазначено вище, проведення планової перевірки позивача було здійснено з порушенням вимог податкового законодавства, що дає підстави для висновку, для визнання проведення документальної позапланової перевірки незаконною, тобто такою, що не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, а акт такої перевірки не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції відмітив, що у позовній заяві ТОВ «СІГМАІНЖИНІРІНГ» окремо не посилалося на неправомірне проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 03 лютого 2021 року №89, тобто не зазначає про допущені процедурні порушення.

Водночас, при розгляді справ цієї категорії суд першої інстанції цілком правильно врахував сталу правову позицію Верховного Суду та Великої Палати, послідовно викладену у численних постановах, згідно з якою посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 08 листопада 2023 року у справі №2а-7192/12/2670 та від 06 грудня 2023 року у справі №480/6598/22.

Таким чином, враховуючи вищевказані висновки Верховного Суду та з огляду на встановлені судом першої інстанції порушення, які допущені відповідачем у вигляді проведення перевірки за відсутності відповідних повноважень внаслідок запровадженого мораторію, що нівелює наслідки її проведення, стало самостійною та достатньою підставою для задоволення позову, шляхом визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування вказаного рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №320/20289/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

О.М. Оксененко