Справа № 560/2478/25
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2478/25
РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не забезпечення нарахування та виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 , збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів з 24.06.2022 по 31.05.2023;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 , збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів з 24.06.2022 по 31.05.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 забезпечити, а військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів з 24.06.2022 по 31.05.2023 в загальному розмірі 786301,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 02.04.2018 по 05.06.2024 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 . В період з 24.06.2022 по 31.05.2023 позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Проте, за вказаний період позивачу протиправно не нараховано та не виплачено у повному обсязі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), збільшену до 100000 грн (пропорційно на місяць).

До суду надійшов відзив, в якому Військова частина НОМЕР_2 просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_2 правомірно нарахована та виплачена позивачу додаткова винагорода за спірний період у розмірі 30 000 грн, оскільки відсутні докази безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконання бойових (спеціальних) завдань.

До суду надійшов відзив, в якому Військова частина НОМЕР_1 просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що доказів безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) з 24.06.2022 по 31.05.2023 позивач не надав. Тому відсутні підстави для твердження про порушення відповідачем приписів Постанови №168 під час нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн.

До суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що прийняті Міністерством оборони України відомчі нормативні акти поза межами делегованих Кабінетом Міністрів України повноважень на визначення умов та розмірів виплати додаткової винагороди, застосуванню до спірних за цим позовом правовідносин, не підлягають. Вважає, що доводи відповідача про диференціацію розміру додаткової винагороди військовослужбовців в залежності від характеру заходів, у яких позивач приймав безпосередню участь, в період з 24.02.2022 по 10.08.2023 не відповідають загальним принципам дії закону у часі, оскільки відповідач просить суд застосувати до правовідносин за період з 24.02.2022 по 10.08.2023 норму п. 2-1 Постанови №168 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі - Постанова №836), що набрала чинності 11.08.2023.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 19.08.2015.

В період з 02.04.2018 (витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2018 №68) по 05.06.2024 (витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2024 №160/1, витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.06.2024 №166) позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 23.04.2024 №169, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 , позивач дійсно у періоди з 24.06.2022 по 23.07.2023, з 11.08.2022 по 22.10.2023, з 11.11.2023 по 06.03.2024 та з 26.03.2024 по т.ч. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з витягом із журналу бойових дій Зведеного загону військової частини НОМЕР_1 інв. № 75дск від 20.06.2022 командир зведеного загону - підполковник ОСОБА_1 з 24.06.2022 здійснював завдання військ по:

- управлінню зведеним загоном військової частини НОМЕР_1 до 24.06.2022 зосередитись в районі АДРЕСА_1 та розгорнути командно-спостережний пункт з дотриманням заходів живучості, організувати всебічне забезпечення та стійкий зв`язок з відділом сил підтримки ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- до 20.00 год. 26.06.2022 створенню зведеного загону військової частини НОМЕР_1 безпосереднього підпорядкування військової частини НОМЕР_2 та прийняти в оперативне підпорядкування підрозділи зі складу військових частин військової частини НОМЕР_2 , а саме: Управління військової частини НОМЕР_1 .

На підставі витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 01.07.2022 №108, від 10.08.2022 №139, від 02.09.2022 №151, від 01.10.2022 №173, від 01.11.2022 №192, від 01.12.2022 №212 та копій рапортів на виплату додаткової винагороди за січень 2023 року (вх. №387 від 31.01.2023), за лютий 2023 року (вх. №1601 від 24.04.2023) та за березень 2023 року(вх. №1602 від 24.04.2023), позивачу за період з червня 2022 року по березень 2023 року додаткова винагорода виплачена у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно часу проходження служби.

У довідці Військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2025 №511 зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2024 по справі №686/23037/23, у рамках кримінального провадження №0000040 від 18.08.2023, у Військовій частині НОМЕР_2 проведено вилучення та арешт службових документів з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та керування. Вилучено, зокрема, і документи, за якими передбачалась виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 та частин безпосереднього підпорядкування:

- справа № 2 том 1. Накази командира Військової частини НОМЕР_2 з основної діяльності, розпочато 02.01.2023, закінчено 20.04.2023, на 249 арк.;

- справа №2 том 2. Накази командира Військової частини НОМЕР_2 з основної діяльності, розпочато 20.04.2023, закінчено 07.06.2023, на 248 арк.;

- документи щодо виплати додаткових винагород військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 та частин безпосереднього підпорядкування за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2023 року, на 248 арк.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав Постанову №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у редакції, чинній з моменту прийняття цієї постанови до змін, внесених Постановою №836) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" виплачується додаткова винагорода в розмірі: 30000 гривень щомісячно (з 19.07.2022 з набранням чинності постановою від 07.07.2022 №793 (застосовується з 01.06.2022) - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У Постанові №168 Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вказаної додаткової винагороди.

Водночас, реалізація цитованих приписів Постанови №168 вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання "а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах" є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника "або", який має розділовий характер.

У постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними постановою від 07.07.2022 №793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова №168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що "порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів".

Відповідно до статті 8 Закону України від 06.12.1991 №1934-XII «Про Збройні Сили України» Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 №98, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за №382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, Міністр оборони України видав, зокрема, Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (діяло з 01.06.2022) (далі - Окреме доручення №912/з/29).

У пункті 1 Окремого доручення №912/з/29 Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), а саме виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Пунктом 2 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовців (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановити виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України визначено райони ведення воєнних (бойових) дій до яких входила вся Запорізька область, зокрема, від 01.07.2022 №184 (з 01.06.2022 по 30.06.2022), від 01.08.2022 №212 (з 01.07.2022 по 31.07.2022), від 01.09.2022 №237 (з 01.08.2022 по 31.08.2022), від 01.10.2022 №262 (з 01.09.2022 по 30.09.2022), від 01.11.2022 №282 (з 01.10.2022 по 31.10.2022), від 02.12.2022 №311 (з 01.11.2022 по 30.11.2022) та від 02.01.2023 №1 (з 01.12.2022 по 31.12.2022).

Починаючи з 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26, до району ведення воєнних (бойових) дій входили лише певні райони та територіальні громади Запорізької області.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.06.2022 №154 підполковника ОСОБА_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 , відряджено до АДРЕСА_1 , з 22.06.2022, для розгортання та встановлення системи управління та зв`язку в районі виконання завдань за призначенням.

Населений пункт Наталівка, куди був відряджений позивач, входить до Степненської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, який з 01.01.2023 по 31.05.2023 не вказувався як район ведення воєнних (бойових) дій у наказах Головнокомандувача Збройних Сил України.

У пункті 3 Окремого доручення №912/з/29 зазначено: «Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення».

Виходячи з викладеного, Окреме доручення №912/з/29 передбачало, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць здійснюється військовослужбовцям Збройних Сил України без визначення жодних умов для її отримання.

Натомість, винагороду у збільшеному розмірі до 100000 гривень отримували ті військовослужбовці, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 4 Окремого доручення №912/з/29 установлено керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надано право керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.

Пунктом 5 Окремого доручення №912/з/29 установлено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 Окремого доручення №912/з/29).

Верховний Суд сформував висновки щодо застосування положень пункту 1 Постанови №168 у поєднанні, зокрема, з Окремим дорученням №912/з/29, які мають бути враховані і в цій справі в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Роль і значення у подібних правовідносинах окремого доручення вирішувалися, зокрема, у постановах від 08.05.2024 у справі №620/546/23, від 06.06.2024 у справі №400/1217/23, від 31.07.2024 у справі №380/2691/23, від 02.10.2025 у справі №360/1146/23. У вказаних справах Суд сформував правові висновки щодо застосовності у подібних правовідносинах означеного окремого доручення та інших директив Міністра оборони України з урахуванням фактів відсутності їх реєстрації у Міністерстві юстиції України та наслідків для правозастосування в умовах першого року війни.

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у вказаних справах, доводи позивача щодо безпідставності застосування Окремого доручення №912/з/29 суд вважає безпідставними, оскільки прийняття Міністром оборони України такого рішення узгоджується з його повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку №260, а тому, це рішення підлягало врахуванню при вирішенні питання про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233 (який застосовується з 01.02.2023) внесено зміни до Порядку №260, зокрема, доповнено цей Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

За пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Згідно з пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4 розділу ХХХІV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

У порівнянні з переліком бойових (спеціальних) завдань, визначеним Окремим дорученням №912/з/29, наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 дещо розширив перелік завдань, за виконання яких передбачена виплата додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. За виконання деяких завдань розмір додаткової винагороди було зменшено до 30000 грн, деякі завдання змінили своє формулювання. Проте перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та заходах здебільшого залишився незмінним.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02.10.2025 у справі №560/14120/24.

Отже, визначення конкретних завдань, які виконував військовослужбовець, встановлення їх належності до переліку бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких передбачена виплата у підвищеному до 100 000 грн розмірі, є ключовим для встановлення правомірності вимог позивача щодо виплати йому додаткової винагороди у підвищеному розмірі в зазначений період.

Як встановив суд, та не заперечується сторонами, позивачу за період з червня 2022 року по березень 2023 року додаткова винагорода виплачена у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно часу проходження служби, на підставі витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 01.07.2022 №108, від 10.08.2022 №139, від 02.09.2022 №151, від 01.10.2022 №173, від 01.11.2022 №192, від 01.12.2022 №212 та копій рапортів на виплату додаткової винагороди за січень 2023 року (вх. №387 від 31.01.2023), за лютий 2023 року (вх. №1601 від 24.04.2023) та за березень 2023 року(вх. №1602 від 24.04.2023). Довідки за цей період не надавалися.

Відповідно до довідки про нараховані та виплачені види грошового забезпечення ОСОБА_1 від 03.03.2024 №580-фс у березні 2023 року на підставі змін внесених Наказом №44 до Постанови №168, йому не виплачувалась додаткова винагорода.

Стосовно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 23.04.2024 №169, на яку посилається позивач, то суд зазначає, що вказана довідка видана за формою, що визначена для надання особі статусу учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни. Також, зазначена довідка не містить жодної підстави її видачі.

Посилання позивача на витяг із журналу бойових дій Зведеного загону військової частини НОМЕР_1 інв. № 75дск від 20.06.2022, як на підтвердження спірного періоду (з 24.06.2022 по 31.05.2023) та наявності підстав для отримання додаткової винагороди до 100000 грн, суд оцінює критично, оскільки він не є беззаперечним доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях, так як не містить відомостей про конкретні «бойові» дні та охоплює період лише з 24.06.2022 до 26.06.2022 (20.00 год.). Крім того, у цьому витязі зазначено про перебування позивача в районі Наталівка, але, як уже зазначено, населений пункт Наталівка входить до Степненської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, який з 01.01.2023 по 31.05.2023 не вказувався як район ведення воєнних (бойових) дій у наказах Головнокомандувача Збройних Сил України.

В межах розгляду цієї справи суд не ставить під сумнів ймовірну участь позивача у бойових діях або інших заходах за спірний період, проте при прийнятті цього рішення виходить виключно із існуючої доказової бази, наявної у справі, яка стосується стверджуваної бездіяльності відповідача.

Твердження позивача про те, що відповідач просить застосувати до правовідносин за період з 24.02.2022 по 10.08.2023 норму п. 2-1 Постанови №168 в редакції Постанова №836, що набрала чинності 11.08.2023, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи. Крім того, кінцевою датою спірного періоду є 31.05.2023.

Судом не встановлено будь-яких ознак протиправності бездіяльності відповідачів щодо нарахування та виплати позивачу відповідно до Постанови №168 додаткової винагороди у спірному розмірі. Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог зобов`язального характерую

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі спростували, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк