Справа № 520/22210/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 р. № 520/22210/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №547/32.26/24/25 від 22.07.2025, про відмову у державній реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за заявою від 05.07.2025;

- зобов`язати Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні державної реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_2 . Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 25.08.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Відповідач засобами поштового зв`язку надіслав до суду лист щодо справи, в якому зазначив, що Четвертий відділ ДРАЦС мав сумніви щодо дійсності наявності наміру у заявників створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Просить прийняти рішення по справі на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом установлено таке.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про реєстрацію шлюбу, яка була зареєстрована 05.07.2025 за вх. № 320/32.26-52.

Позивач у позовній заяві зазначила, що разом із указаною заявою про реєстрацію шлюбу були додані усі необхідні документи, передбачені Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5).

За результатами розгляду вказаної заяви Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом №547/32.26/24/25 від 22.07.2025 було відмовлено у реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Підставою для відмови у реєстрації шлюбу слугувало те, що відповідно до ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя; шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. У листі вказано, що, з огляду на значну різницю у віці між нареченим та нареченою, на наявність у нареченої вад здоров`я з встановленням 2 групи інвалідності, на мобілізаційний вік нареченого, у Четвертого відділу виникають сумніви щодо дійсності наміру у заявників створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

У позовній заяві позивачем вказано, що відносини між нею та ОСОБА_2 не мають ознак фіктивності. Вони познайомились ще у 2020 році. Спочатку їх зблизили спільні теми для обговорення, спільні погляди на життя та інтереси, деякий час вони підтримували суто дружні відносини. Наприкінці 2020 року між ними виникли теплі стосунки, зав`язалися романтичні відносини і пара почала зустрічатися без спільного проживання разом, оскільки проживають в різних регіонах України. Фактично вони разом як пара вже майже 4,5 років. У січні 2025 року ОСОБА_2 зробив пропозицію позивачці і з того часу вони проживають разом фактично як сім`я в орендованому будинку у м. Харкові, ведуть спільне господарство, організовують побут та мають взаємні права та обов`язки подружжя. Бажання укласти шлюб є щирим, обопільним і добровільним, пара чудово розуміє і усвідомлюють наслідки укладення шлюбу, мають реальний намір створити сім`ю і проживати надалі разом як чоловік і дружина, будувати спільне майбутнє.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (у редакції від 15.11.2024) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Приписами ст. 36 Сімейного кодексу України (у редакції від 19.12.2024) визначено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Особи, які подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими.

Якщо жінка та/або чоловік не можуть через поважну причину особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника повинні бути нотаріально засвідчені.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» орган державної реєстрації актів цивільного стану, що прийняв заяву про реєстрацію шлюбу, зобов`язаний ознайомити наречених з умовами і порядком державної реєстрації шлюбу, їхніми правами та обов`язками як майбутніх подружжя і батьків, обов`язком повідомити один одному про стан свого здоров`я, попередити наречених про відповідальність за приховання відомостей про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо є відомості про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу, керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану може відкласти таку реєстрацію, але не більш як на три місяці.

Згідно з положеннями ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: 1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; 2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; 3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Як передбачено положеннями пунктом 1 розділу ІІІ глави 2 Правил № 3307/5 (у редакції від 05.12.2024) для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу.

Разом з тим, пунктом 17 розділу ІІІ глави 2 Правил № 3307/5 передбачено, що якщо є відомості про наявність перешкод для державної реєстрації шлюбу, керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану може відкласти таку реєстрацію, але не більш як на три місяці, про що органом державної реєстрації актів цивільного стану у письмовій формі повідомляються наречені.

Рішення про відкладення державної реєстрації шлюбу може бути оскаржене в судовому порядку.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану невідкладно проводить перевірку відповідних відомостей на предмет наявності чи відсутності перешкод для державної реєстрації шлюбу, про результати якої повідомляє заявників у письмовій формі.

Аналогічні положення закріплені в ч. 3 ст. 32 Сімейного кодексу України, якою визначено, що шлюб реєструється після спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу.

За наявності поважних причин керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану дозволяє реєстрацію шлюбу до спливу цього строку.

У разі вагітності нареченої, народження нею дитини, а також якщо є безпосередня загроза для життя нареченої або нареченого, шлюб реєструється у день подання відповідної заяви або у будь-який інший день за бажанням наречених протягом одного місяця.

З аналізу вказаних вище норм убачається, що відповідач може відкласти державну реєстрацію шлюбу та провести необхідну перевірку наявності перешкод для державної реєстрації шлюбу в тому разі, коли є відомості про наявність таких перешкод.

Як було встановлено судом, відповідач листом від 22.07.2025 №547/32.26/24/25 повідомив про наявність сумніву щодо дійсної наявності наміру у заявників створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідач указує такі підстави для відмови у реєстрації шлюбу як значна різниця у віці між нареченим та нареченою, наявність у нареченої вад здоров`я з встановленням 2 групи інвалідності, мобілізаційний вік нареченого.

З цього приводу суд зазначає, що такі посилання відповідача не містять у собі зазначення та посилання на дії та докази, з яких відповідач дійшов до висновку про наявність сумніву щодо державної реєстрації шлюбу.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано до суду відомостей або доказів, які б вказували на існування обґрунтованого сумніву або законодавчо визначених підстав, які відповідно норм діючого законодавства є підставою для не проведення реєстрації шлюбу позивача відповідно до заяви 05.06.2025.

Окрім того, відповідач не був позбавлений можливості використати альтернативний до відмови механізм реагування - відкласти державну реєстрацію шлюбу, але не більш як на три місяці, та провести необхідну перевірку наявності перешкод для державної реєстрації шлюбу, що відповідає приписам пункту 17 розділу ІІІ глави 2 Правил № 3307/5. Однак, відповідачем таких дій вчинено не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем було прийнято протиправне рішення про відмову у державній реєстрації шлюбу, оскільки таке рішення не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №547/32.26/24/25 від 22.07.2025 про відмову у державній реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за заявою від 05.07.2025.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Таким чином, дискреційні повноваження, в тому числі відповідача, завжди мають межі, встановлені законом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (справа Hasan and Chaush v. Bulgarіа №. 30985/96).

З огляду на встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача та прийняття відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації шлюбу за відсутності на те законодавчо визначених підстав, суд доходить до висновку, що належним способом їх відновлення є зобов`язання Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву від 05.07.2025 року щодо проведення державної реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду у цій справі.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (просп. Тракторобудівників, буд. 144, м. Харків, 61121, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №547/32.26/24/25 від 22.07.2025 про відмову у державній реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за заявою від 05.07.2025.

Зобов`язати Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву від 05.07.2025 року щодо проведення державної реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН