Справа № 400/13809/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р. № 400/13809/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ,
провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач 1) та Військової частини НОМЕР_2 (далі- відповідач 2), в якій просить: визнати протиправною відмову відповідача (в/ч НОМЕР_1 )та відповідача (в/ НОМЕР_3 ) щодо нарахуватння та виплаті державної допомоги позивачці у зв`язку з вагітністю та пологами. Зобов`язати відповідача (в/ч НОМЕР_1 та відповідача (в/ч НОМЕР_2 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що станом на дату подання позову, допомога у зв`язку з вагітністю та пологами позивачці не виплачена, вважає такі дії відповідача протиправними, звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

22.12.2023 року відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 (яка є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_2 ) подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач повідомляє, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2022 № 64 позивачка вибула у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами на 126 діб з 31 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами мають всі жінки (у тому числі неповнолітні), які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п. З Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок) жінки з числа військовослужбовців Збройних Сил України не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Підставою для призначення допомоги є видана лікувально-профілактичним закладом довідка встановленого зразка та заява військовослужбовця.

Відповідно до п. 6.25, глави 6, розділу 2 наказу Міністерства оборони від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України» військовослужбовцям - жінкам відпустка у зв`язку з вагітністю надається на підставі постанови госпітальної або гарнізонної ВЛК з дня виникнення у них права на відпустку. Строк вагітності установлюється відповідним медичним закладом.

Вказує на те, що позивачем не надано довідку встановленого зразка лікувально- профілактичного закладу, а відтак, підстави для нарахування та виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_1 , відсутні, просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивачка зверталась до відповідача з заявами для призначення їй виплати, передбаченої за відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами, та надавала необхідні для цього документи.

Відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті передбаченої за відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами так як вважає, що позивачці необхідно надати довідку встановленого зразка лікувально-профілактичного закладу, у відповідності до чинного законодавства.

Позивачка не погоджується з вказаним висновком відповідача звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи рішення по справі суд зазначає наступне.

Відповідач визнає той факт, що 31.03.2022 було видано Наказ по стройовій частині № 64, згідно якого ОСОБА_1 було відправлено у відпустку на 126 діб з 31 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року.

Визнає і те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , факт народження підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , що видане після встановленого факту народження на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 508/384/22 (провадження 2 о/508/15/22). Підтверджує також факт, що після виходу із відпустки, ОСОБА_1 зверталася у жовтні 2022

та квітні 2023 для отримання державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та надала усі наявні у неї документи.

Відповідач надав відповідь за № 350/303/9/164, у якій зазначав: «що позивачкою до в/ч НОМЕР_1 , було надано лише фотокопію з монітора комп`ютера, в якому відображався висновок про тимчасову непрацездатність без реєстраційного номера, виданий Скадовською міською лікарнею та витяг з електронного реєстру листа непрацездатності для організації Комунальний заклад «Скадовська міська публічна бібліотека». Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан. «Скадовська міська лікарня» з березня 2022 року перебуває під окупацією.

Позивачка вказувала неодноразово відповідачу що не має змоги отримати належну фотокопію про тимчасову непрацездатність, а на фото з монітора який надавався відповідачу видно реєстраційний номер, що відповідачем також не заперечувалось.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», передбачено, що одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми, є, зокрема допомога у зв`язку з вагітністю та пологами.

Правом на отримання зазначеної допомоги наділені всі жінки (у тому числі неповнолітні), які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, серед яких, зокрема жінки із числа військовослужбовців Збройних Сил (ст. 7 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»; п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751 Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (надалі Постанова № 1751).

Для призначення допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами особами, зазначеними у пункті 3 цього Порядку, подаються: 1) інформація про номер запису в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я (далі - Реєстр) про сформований медичний висновок про тимчасову непрацездатність категорії Вагітність та пологи (далі - медичний висновок); 2) заява, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 3) довідка з основного місця служби або навчання - про те, що жінка служить або навчається (п.4 Постанови № 1751).

Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами призначається на підставі відомостей з Реєстру, отриманих за запитом уповноваженої особи за місцем служби або органу соціального захисту населення з метою перевірки інформації про сформований медичний висновок з використанням Порталу Дія у порядку, визначеному Порядком ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженим наказом МОЗ від 18 вересня 2020 р. № 2136 (абз. 6 п. 4 Постанови № 1751).

Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами призначається, якщо звернення за нею надійшло не пізніше ніж через шість місяців з дня закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, і виплачується жінкам за весь період відпустки, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Допомога обчислюється сумарно та призначається жінкам у повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів (пп. 2 п. 5 Постанови № 1751). Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами надається жінкам із числа військовослужбовців Збройних Сил, Держприкордонслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку та із числа поліцейських, осіб начальницького і рядового складу органів та підрозділів служби цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби - у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (пп. 1 п. 7 Постанови № 1751).Розмір допомоги встановлюється шляхом множення середньоденного доходу на кількість календарних днів тривалості відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, але не менш як 25 відсотків розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць (Абз. 2 пп. 4 п. 7 Постанови № 1751).

Суд вважає, що, долучені ОСОБА_1 документи повною мірою відповідають вимогам законодавства для отримання державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами.

Суд погоджується, з позицією позивача, що місто Скадовськ Херсонської області є тимчасово окупованою територією, а відтак тягар та відповідальність щодо наслідків окупації не можуть бути підставами для того, щоб позбавити позивачку на отримання конституційно гарантованих виплат.

Таким чином, на переконання суду, позивач має право на кошти, які неотримані нею з підстав, що від неї не залежали.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства: дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

Суд вважає належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КАС України, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Також, слід зазначити, що за приписами ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36,

Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату недоотриманої суми допомоги за заявою позивача від є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови нарахувати та виплатити державної допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з вагітністю та пологами.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами.

4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко