Справа № 420/31310/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши заяву Управління Служби безпеки України в Одеській області про розгляд справи №420/31310/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за правилами загального позовного провадження,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління СБ України в Одеській області щодо відмови в наданні довідок про розмір грошового забезпечення станом з 08.11.2022 та з 01.02.2023 з розрахунком вислуги років для перерахунку пенсії в розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осі»,

- зобов`язати Управління СБ України в Одеській області надати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом з 08.11.2022 та з 01.02.2023 з розрахунком вислуги років для перерахунку пенсії в розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осі» у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

Ухвалою суду від 19.09.2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в даній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

17.10.2025 від відповідача у справі надійшла заява, у якій просить перейти до розгляду адміністративної справи №420/31310/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління СБУ в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви вказує, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у дані справі вимагає особистої участі представника Управління у судовому засіданні для надання пояснень та можливості поставити запитання представнику позивача. Крім того, розгляд справи за правилами спрощеного порядку позбавить відповідача та третю особу скористатися правами наданими йому ст. 44 КАС України. Зокрема безпосередньому дослідженню підлягають обставини та період проходження військової служби позивача у Збройних Силах України після звільнення з органів СБУ, обставини надходження документів для призначення пенсії до Пенсійного фонду з ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші. Зважаючи на суб`єктний склад, характер спірних правовідносин, категорію та складність справи, а також з метою всебічного та повного з`ясування усіх обставин справи, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених КАС України, Управління вважає за необхідне розглядати цю справу за правилами загального позовного провадження.

Надаючи оцінку указаній заяві представника Управління СБ України в Одеській області, суд виходить з такого.

Як визначено ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з приписами ч.1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

При цьому, в силу вимог п.10 ч.1 статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу є справами незначної складності є в тому числі справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 2.ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Так, частина 4 ст.257 КАС України передбачає, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зауважує, що дана справа №420/31310/25 не підпадає під категорію справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, у зв`язку із чим, під час відкриття у ній провадження, суд дійшов висновку про доцільність розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Частинами 5, 6 ст. 261 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на викладене, дослідивши доводи представника відповідача, покладені в обґрунтування заяви, матеріали справи, суб`єктний склад сторін, предмет та підстави позову, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження, а також в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд звертає увагу, що з огляду на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019р. у справі №826/7244/18, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Оцінюючи доводи представника відповідача, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що з огляду на категорію та складність даної справи, обсяг доказів, кількість сторін, обраний позивачем спосіб захисту у позовній заяві тощо, характер спірних правовідносин, предмет доказування, є незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Представник відповдіача, у поданій до суду заяві, не навів, жодної належної та достатньої, поза розумним сумнівом, підстави у підтвердження необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а так само і у відкритому судовому засіданні з викликом учасників. Безпосередньо із заяви представника відповідача не вбачається, які конкретно обставини чи факти, потребують детального встановлення та аналізу саме в судовому засіданні, і не можуть бути встановлені під час розгляду даної справи в порядку письмового провадження, наведені ж доводи є лише припущеннями про можливе існування обставин та фактів, які могли б бути вирішені виключені під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні з викликом та за участю сторін.

За вказаного, представником відповідача не доведено, та судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, та так само і у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Поряд з викладеним, суд вважає за необхідне звернути увагу представника відповідача, що в силу приписів КАС України, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, аргументами іншої сторони, та реагувати на вказані аргументи з урахуванням приписів чинного процесуального законодавства, а саме шляхом подання відзиву, заперечень, додаткових пояснень, письмових доказів, тощо.

В свою чергу, у разі, якщо під час письмового провадження буде встановлено необхідність у розгляді справи у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін, судом буде прийнята відповідна ухвала.

Наразі ж, судом не вбачається необхідності у отриманні від відповідача буд-яких усних та особистих роз`яснень стосовно предмету спору у судовому засіданні.

Окремо, суд наголошує, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, дію якого наразі продовжено. На даний час, майже щодня в м.Одесі лунають сирени сповіщення Повітряної тривоги. Агресор також вдається до бомбардувань міста ракетами та іншими засобами, що безумовно загрожує життю та здоров`ю людей.

В силу вимог ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Відтак, у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 241, 248, 256, 257, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Управління Служби безпеки України в Одеській області про розгляд справи №420/31310/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за правилами загального позовного провадження.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА