Справа № 400/8641/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р. № 400/8641/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, ,
до відповідачаОСОБА_1 , ,
простягнення податкового боргу у сумі 107 912,85 грн,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на користь місцевого бюджету Миколаївської ТГ у сумі 107912,85 гривні.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі податкових повідомлень-рішень (далі ППР) контролюючого органу у відповідача виник податковий борг в розмірі 107912,85 гривні. Зазначений податковий борг всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не сплатив.

У відзиві на позовну заяву від 12.09.2025 відповідач заперечив проти позову частково, зазначивши, що позивачем не доведено приналежність (права власності чи оренда) відповідача до земельних ділянок, щодо яких йому нараховано грошові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, за винятком 780,92 гривні.

30.09.2025 позивач подав відповідь на відзив, в яких закцентував увагу на тому, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевірити правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань, в результаті яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу. Позивач також зазначив, що 12.11.2004 до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків (далі ДРФО) були внесені дані щодо місця проживання ОСОБА_1 , де була зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 . 06.07.2024 згідно з інформацією ДРФО, що перебуває у розпорядженні ГУ ДПС у Миколаївській області, було внесено зміни щодо місце знаходження платника, а саме змінено адресні дані платника на: АДРЕСА_2 . Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58 ПК України). 26.04.2006 відповідач зареєструвався як фізична особа-підприємець. Податковою адресою Летягіна Т. як фізичної особи-підприємця було визначено: АДРЕСА_2 . Податкова вимога від 21.09.2015 № 1501-25 була сформована та направлена за податковою адресою платника як фізичної особи-підприємця, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідач правом на подання заперечення не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.09.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про рекомендування позивачу подати до суду докази оскарження ним в адміністративному та / або судовому порядку податкових повідомлень-рішень (документів):

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 329,78 грн;

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 12375,77 грн;

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 11229,85 грн;

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 50,97 грн;

№ вiд 25.04.2013 у сумі 7084,76 грн;

№ 243-15 від 30.06.2014 у сумі 1606,85 грн;

№ 244-15 від 30.06.2014 у сумі 1466,43 грн;

№ 245-15 від 30.06.2014 у сумі 4045,94 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 13006,93 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 53,57 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 346,60 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 11802,57 гривні.

У заяві від 26.09.2025 представниця відповідача зазначила, що відповідач не оскаржував в адміністративному та судовому порядку вищенаведені податкові повідомлення-рішення. Вона також звернула увагу на те, що ці ППР відповідач направляв відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , хоча він зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до Відповіді від 14.08.2025 № 1669554 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований з 23.01.2012 за адресою: АДРЕСА_2 .

Також відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.07.2025 № 66 він був зареєстрований з 19.05.2006 як фізична особа підприємець за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідача наявна непогашена податкова заборгованість з орендної плати (18010990) у розмірі 107912,85 грн (місцевий бюджет Миколаївської міської територіальної громади), а саме:

1) у сумі 49196,04 грн на підставі ППР (форма «Ф»):

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 329,78 грн;

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 12375,77 грн;

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 11229,85 грн;

№ 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 50,97 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 13006,93 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 53,57 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 346,60 грн;

№ 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 11802,57 грн;

2) пені у сумі 58716,81 грн, нарахованої на ППР (документів) № вiд 25.04.2013, № 243-15 від 30.06.2014, № 244-15 від 30.06.2014 і № 245-15 від 30.06.2014.

ППР № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 і № 3-1403-UA0071713 позивач надіслав позивачу на поштову адресу: АДРЕСА_1 , які він не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідками про причини повернення / досилання (ф. 20) до поштових відправлень № 030 і № 308.

Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 21.09.2015 № 1501-25 (форма «Ф») на суму 49282,50 грн, яку він не отримав у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 24.10.2015 до поштового відправлення № 620. Ця вимога була надіслана відповідачу на адресу: АДРЕСА_2 .

Зазначену податкову вимогу відповідач в адміністративному або судовому порядку не оскаржив.

Загальний розмір податкового боргу відповідача на день звернення позивача до суду становив 107912,85 грн, що підтверджується відповідним розрахунком позивача та витягами з інтегрованої картки платника.

З метою стягнення з відповідача вищенаведеного податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктами 42.1, 42.2, 42.3 і 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 45.1 статті 45 ПК України передбачено, що платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з пунктами 63.1, 63.2 і 63.5 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Всі фізичні особи платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

До облікової картки фізичної особи платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).

Фізична особа платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред`явити паспорт.

Фізична особа подає облікову картку фізичної особи платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи внутрішніх справ, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб зобов`язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.

Порядок подання такої інформації та взаємодії суб`єктів інформаційних відносин визначається Кабінетом Міністрів України.

Фізичні особи платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Крім цього, відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Абзацом третім пункту 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з абзацом другим пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України до контролюючих органів відносяться податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи).

Отож позивач має повноваження на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

ВИСНОВКИ СУДУ

Позивач прийняв ППР про визначення відповідачу грошових зобов`язань з орендної плати у сумі 49196,04 грн, а саме: № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024.

Вищенаведені ППР позивач надіслав позивачу на поштову адресу: АДРЕСА_1 , які він не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідками про причини повернення / досилання (ф. 20) до поштових відправлень № 030 і № 308.

Відповідно до Відповіді від 14.08.2025 № 1669554 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований з 23.01.2012 за адресою: АДРЕСА_2 .

Також відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.07.2025 № 66 він був зареєстрований з 19.05.2006 як фізична особа підприємець за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ППР № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 контролюючий орган надіслав за адресою, яка не є зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Суд відхиляє як необґрунтовані твердження позивача про те, що він правомірно надіслав відповідачу вказані ППР на поштову адресу відповідача, яка міститься у ДРФО, оскільки відповідач не надав суду копії облікової картки платника податків відповідача , як підстави внесення до бази даних Державного реєстру інформації про місце проживання відповідача.

Відсутність взаємодії між державними органами щодо обміну актуальною інформацією про місце проживання платників податків не може бути підставою для висновку про виконання Головним управлінням положень статті 42 ПК України у випадку надіслання поштової кореспонденції за адресою, проживання особи за якою не підтверджено у встановленому порядку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що податковим органом, на якого КАС України покладає обов`язок доказування, не доведено направлення відповідачу вищенаведених ППР за належною адресою платника податків. Як наслідок, відсутні підстави для висновку про набуття грошовими зобов`язаннями статусу податкового боргу в розумінні підпунктів 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України (суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк).

Суд звертає увагу на те, що в межах цього спору судом не заперечується наявність у відповідача обов`язку щодо сплати грошового зобов`язання з орендної плати за 2023-2024 роки, а лише вказується про необхідність дотримання визначеної Податковим кодексом України процедури його стягнення, адже за відсутності належних доказів вручення відповідачу податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, звернення до суду із вимогами щодо стягнення відповідного боргу є передчасним.

Водночас відповідач у відзиві на позовну заяву від 12.09.2025 визнав наявність у нього податкового боргу на загальну суму 780,92 грн за ППР № 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 329,78 грн, № 4-1403 вiд 02.06.2023 у сумі 50,97 грн, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 53,57 грн і № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 у сумі 346,60 гривні.

Відтак не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати у сумі 48415,12 грн за ППР № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024 і № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024.

Крім цього, відповідно до інтегрованої картки платника позивач нарахував відповідачу пеню з орендної плати у сумі 58716,81 грн, нарахованої на ППР (документів) № вiд 25.04.2013, № 243-15 від 30.06.2014, № 244-15 від 30.06.2014 і № 245-15 від 30.06.2014.

У відзиві на позовну заяву від 12.09.2025 відповідач вказав на те, що аби ППР, протиправність яких він обґрунтовує у відзиві (№ 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 4-1403 вiд 02.06.2023, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024, № 3-1403-UA0071713 вiд 08.05.2024) були надіслані на адресу його місця проживання, то він своєчасно сплатив би відповідні зобов`язання і йому не була б нарахована пеня.

Однак, пеня в загальному розмірі 58716,81 грн йому нарахована на підставі ППР (документів) № вiд 25.04.2013, № 243-15 від 30.06.2014, № 244-15 від 30.06.2014 і № 245-15 від 30.06.2014.

Жодних заперечень щодо нарахування пені за цими ППР (документами) відповідач суду не надав.

Більше того, у заяві від 26.09.2025 представниця відповідача зазначила, що відповідач не оскаржував в адміністративному та судовому порядку вищенаведені ППР.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача узгодженого податкового зобов`язання з орендної плати у розмірі 58716,81 грн, що виникла у зв`язку з нарахуванням йому пені.

Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 21.09.2015 № 1501-25 (форма «Ф») на суму 49282,50 грн, яку він не отримав у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 24.10.2015 до поштового відправлення № 620. Ця вимога була надіслана відповідачу на адресу: АДРЕСА_2 , тобто за зареєстрованим його місцем проживання.

Враховуючи абзац другий пункту 42.5 статті 45 ПК України, ця вимога вважається врученою відповідачу належним чином.

Вона на цей час не відкликана. Відповідач не звертався до позивача із заявами про розстрочення або відстрочення податкового боргу, суму податкового боргу у визначені строки не сплатила.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості станом на день розгляду цієї справи до суду ні з боку відповідача, ні з боку позивача не надійшло.

Тому суми грошових зобов`язань відповідача з орендної плати в розмірі 59497,73 грн (780,92 грн, які відповідач визнав за податковий борг, та 58716,81 грн пені) вважаються узгодженими та є податковим боргом.

Податкова вимога вважається отриманою відповідачем 24.10.2015, а позов поданий 11.08.2025, тобто у строки, встановлені пунктом 95.2 статті 95 ПК України.

З огляду на вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 22,139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 59497 (П`ятдесят дев`ять тисяч чотириста дев`яносто сім) гривень 73 копійки в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати на користь місцевого бюджету Миколаївської міської територіальної громади.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 48415 (Сорок вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 12 копійок в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати на користь місцевого бюджету Миколаївської міської територіальної громади.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

7. Учасники справи:

позивач Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; );

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

7. Повний текст рішення складений 22.10.2025.

Суддя В.Г.Ярощук