Справа № 400/4858/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р. № 400/4858/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання службового розслідування протиправним та скасування наказу від 09.01.2020 № 3 в частині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту Відповідач) з вимогами про визнання протиправним службового розслідування та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2020 року №3 яким воно оформлене, в частині, що стосується Позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що службове розслідування (далі по тексту - СР) щодо Позивача проведене з грубими порушенням процедури проведення СР, проведене СР упереджене та необ`єктивне. Позивач наголошує, що під час проведення СР він був позбавлений надання пояснень не був ознайомлений ні з висновками СР ні з Наказом про призначення СР, ні з висновками Аудиту. Крім того, Позивач зазначає, що його притягнуто до матеріальної відповідальності проза межами строків притягнення до відповідальності, оскільки СР проводилося за період з 11.08.2014 по 17.05.2016 р.р. Більш того в період з 11.08.2014 року по 26.02.2015 року ОСОБА_1 не обіймав посаду начальника речової служби , а від так за цей період він не може нести будь якої відповідальності . Станом на 09.01.2020р. (день винесення оскаржуваного Наказу № 3) сплив строк притягнення його до відповідальності. На підставі вищевикладеного , Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2020 року №3 яким затверджене службове розслідування , належить скасуванню, та не може бути підставою для притягнення Позивача до матеріальної відповідальності.

Ухвалою від 05.07.2021 р. Миколаївським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України.

Відповідач своїм правом на подання Відзиву по справі не скористався, відзив на позовну заяву не надав, свою позицію стосовно позовних вимог не висловив.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою від 24.04.2023 р. суд зупинив провадження у справі у справі № 400/4858/21 до завершення воєнного стану.

Ухвалою від 12.082025 р. суд поновив провадження по справі. Судове засідання по справі призначене на 16 вересня 2025 року о 12.00 год.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Фактичні обставини справи:

З 31.07.2009 року Позивач проходить службу в Збройних силах України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2015 № 46 прийнятий на посаду начальника речової служби. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 13.02.2017 № 30 виключений із списків особового складу військової частини. Наказом Командувача ВМСЗС України № 156 позивача було призначено на посаду командира взводу матеріально-технічного забезпечення гаубичного самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .

В 2016 році у військовій частині НОМЕР_1 проведено Аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності військової частини, за результатами яких складено аудиторський звіт від 12.08.2016 р. №234/3/2/69/аз.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2019 № 228, було проведено службове розслідування за фактом виникнення фінансових порушень за період 11.08.2014 по 17.05.2016 р.р , що призвели до збитків на загальну суму 728 838,79 грн., виявлених під час проведення аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини, що підтверджується Звітом від 12.08.2016 №234/3/2/69/аз (а.с.21-24)

За результатами проведеного службового розслідування складено Акт СР від 08.01.2020 року (а.с. 14-21)

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 військову службу не проходив, оскільки з 24.02.2020 року був переведений до в/ч НОМЕР_3 згідно наказу № 66.

Як вбачається з Акту службового розслідування, під час проведення СР ОСОБА_1 письмових пояснень не надав, оскільки відмовився від надання пояснень (а.с. 18а)

Особами що проводили службове розслідування, до матеріалів с СР були долучені пояснення ОСОБА_1 які він надавав у 2016 році перевіряючим при проведенні Аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини. (а.с. 18а-19)

Відповідно до аудиторського звіту від 12.08.2016 р. №234/3/2/69/аз та Довідки-розрахунку №100 вартості незаконних витрат речового майна, утворених під час перебування на посаді старшого лейтенанта ОСОБА_2 у період з 11.08.2014 по 17.05.2016 р.р нараховано шкоду завданої ним державі у розмірі 348 673,67 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3 від 09.01.2020 р. «Про результати службового розслідування» Позивача притягнуто до матеріальної відповідальності шляхом стягнення на користь військової частини НОМЕР_1 збитків на суму 348 673, 67 грн.

Релевантні джерела права:

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV.

Згідно із ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно із статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).

Підпунктом 4 пункту 1 статті 1 Закону №160-IX визначено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 3 жовтня 2019 року №160-IX (далі також - "Закон №160-IX").

Пункти 4, 5 частини першої статті 1 Закону №160-IX установлюють, що матеріальна відповідальність - це вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - це збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Частини перша - друга статті 3 Закону №160-IX встановлює, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Частина четверта статті 3 Закону №160-IX встановлює, що переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Стаття 4 Закону №160-IX передбачає, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Частина перша статті 6 Закону №160-IX встановлює, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Абзац 1 частини другої статті 8 Закону №160-IX встановлює, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Частина третя статті 8 Закону №160-IX передбачає, що розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Частини шоста - восьма статті 8 Закону №160-IX встановлюють, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Приписи статті 9 Закону №160-IX передбачають, що завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:

1) дії непереборної сили;

2) необхідної оборони;

3) крайньої необхідності;

4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;

5) виправданого службового ризику;

6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;

7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Шкода не підлягає відшкодуванню у випадку смерті винної особи.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Абзац 1 частини першої статті 10 Закону №160-IX визначає, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Частина перша статті 12 Закону №160-IX встановлює, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Частина перша статті 14 Закону №160-IX передбачає, що наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV.

Стаття 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачає, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Висновки суду,

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 не надав письмових пояснень, акт про відмову від надання пояснень Відповідачем не складався.(а.с. 18а )

Судом встановлено, що факт незаконних витрат ресурсів внаслідок списання речового майна з порушенням вимог чинного законодавства на загальну суму 728 838, 79 грн виявлений під час проведення аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини, що підтверджується Звітом від 12.08.2016 №234/3/2/69/аз (а.с.21-24), тобто 12.08.2016 року є датою виявлення правопорушення.

Службове розслідування Відповідачем було призначено Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 228 від 13.11.2019 року, у матеріалах справи відсутні будь які дані, що Позивача повідомляли про призначення службового розслідування, та про підстави призначення такого СР., що є порушенням П.3 розділу ІV Порядку № 608, який передбачає, що Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника речової служби тилу в/ч НОМЕР_1 26.02.2015 року, а службове розслідування відносно нього проводилося за період з 11.08.2014 року по 17.05.2016 року (а.с.16)

Тобто оскаржуваним наказом №3 Позивача притягнуто до матеріальної відповідальності за період з 11.08.2014 року по 26.02.2015 рік коли ОСОБА_1 не обіймав посаду начальника речової служби тилу в/ч НОМЕР_1 .

Також, суд зазначає, що у витязі зі звіту про результати внутрішнього аудиту фінансово-господарської діяльності за період з 01.05.2016 по 30.09.2019 зазначено, що ризики попереднього аудиту в сумі 525540,24грн. за підсумками поточного аудиту перекваліфіковані у збитки на суму 395687,24грн., оскільки військові частини не підтвердили приймання речового майна за атестатами.

Цим звітом з аудиту охоплюється частина періоду з 01.05.202016 по 30.09.2019, в який позивач вже не перебував на службі в в/ч НОМЕР_1 , оскільки наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 13.02.2017 він був виключений зі списків особового складу.

Таким чином з наданих суду документів неможливо виокремити суму збитків по речовому майну, отримання якого не підтвердили військові частини за атестатами та суму збитків державі нанесених, за період служби позивача у військовій частині НОМЕР_1 .

В акті службового розслідування зазначено, що «Службовим розслідуванням не становлено фактів, які б свідчили про реальне виконання старшим лейтенантом ОСОБА_3 будь яких заходів, спрямованих на прийняття правового рішення за фактами, викладеними у Звіті за результатами Аудиту »

В Акті СР не визначено з чого (через які порушення ) складається сума матеріальних збитків , які Відповідач вважає були завдані ОСОБА_1 , а які ОСОБА_4 .

Для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, як і до іншого виду юридичної відповідальності необхідно встановити склад правопорушення.

Умовами притягнення позивача до матеріальної відповідальності є:

- наявність шкоди, це втрата державного майна на суму 348673,67грн.

- протиправна поведінка внесення неправдивих відомостей до атестатів військовослужбовців.

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою,

- вина особи в завданні шкоди: недбалість.

Але - надані суду документи не підтверджують, що втрачене майно та нанесені збитки державі були нанесені саме діями позивача,

- не доведено суду належними засобами доказування, що сума вартості речового майна складає 348673,67 грн.

- причинний зв`язок між збитками нанесеними державі та протиправними діями ОСОБА_5 не доведено.

За таких обставин, суд вважає, що склад правопорушення з боку Чорного відсутній, а службове розслідування поведено з порушенням процедури , що передбачена Порядку № 608, як наслідок Наказ № 3 від належить скасуванню в тій частині, що стосується позивача у справі.

Окрім того Позивача притягнуто до матеріальної відповідальності позамежами шестимісячного строку, з моменту коли Відповідачеві стало відомо про вчинення правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування службового розслідування , суд вважає за необхідне зазначити , наступне , що сам факи проявлення службового розслідування та акт службового розслідування (який складений за результатами проведення пісних дій та заходів) не є рішенням суб`єкта вкладених повноважень та не несе самостійно для Позивача юридичних наслідків, а як наслідок не може бути скасований та/або оскаржений Позивачем в судовому порядку.

В цій частині позивачеві необхідно відмовити в задоволені позовних вимог , оскільки ним обраний не вірних шлях захисту порушеного права

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачі не довели суду, що спірні накази прийняті правомірно, тому позов належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково .

2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2020 року №3, «про результати службового розслідування», в частині, що стосується ОСОБА_1 .

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 22.10.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська