Справа № 140/10148/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/10148/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ ПВР) про визнання протиправною та скасування постанови від 14.08.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 77330387.

Позовні вимоги, з урахуванням нової редакції позовної заяви (а. с. 17-22), обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою головного державного виконавця Відділу ПВР Грицені Г.Г. від 14.08.2025 у виконавчому провадженні № 77330387, за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, накладено на боржника ВЧ НОМЕР_1 штраф в розмірі 5100,00 грн.

Позивач вказану постанову вважає такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), з огляду на те, що рішення суду в частині виплати коштів не виконано через обставини, які не залежать від боржника.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а. с. 34).

Копію ухвали від 06.10.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі було доставлено відповідачу в його електронний кабінет 06.10.2025 (а. с. 37), проте відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Копія ухвали від 06.10.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана третій особі рекомендованою кореспонденцією, проте, поштове відправлення повернулося на адресу суду із відділення поштового зв`язку з причини «одержувач відсутній за вказаною адресою 13.10.2025» (а. с. 40, 56), тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вказана ухвала є врученою третій особі 13.10.2025. Третя особа письмових пояснень щодо позову та відзиву на позов до суду не подала.

З урахуванням приписів частини третьої статті 268 КАС України, та враховуючи норму частини четвертої статті 229 КАС України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання на 14:00 22.10.2025 учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 38-40), а також поданою представником позивача заяви про розгляд справи без його участі (а. с. 57), судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024, яке набрало законної сили, справі № 140/5174/24 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів позов задоволено частково: - визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019 відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078); - зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019, із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року, відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку № 1078, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 3932,91 грн в місяць); - в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.02.2025, на виконання вказаного рішення суду, Волинський окружний адміністративний суд видав стягувачу ОСОБА_1 виконавчий лист за № 1167/2025.

Постановою старшого державного виконавця Відділу ПВР Грицені Г.Г. від 28.02.2025 ВП № 77330387 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1167/2025, виданого 14.02.2023 Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019, із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року, відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку № 1078, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 3932,91 грн в місяць) (а. с. 30-31).

Постановою головного державного виконавця Відділу ПВР Грицені Г.Г. від 14.08.2025 ВП № 77330387, за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, на підставі статей 63,75 Закону № 1404-VIII, накладено на боржника ВЧ НОМЕР_1 штраф в розмірі 5100,00 грн (а. с. 27-28). Вказану постанову мотивовано тим, що на вимогу виконавця від 12.06.2025 ВЧ НОМЕР_1 повідомила про здійснення нарахування індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019 в сумі 40328,76 грн. Станом на 14.08.2025 виплату стягувачу нарахованих коштів не здійснено, рішення суду боржником в повному обсязі не виконано.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Копію оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 14.08.2025 ВП № 77330387 було скеровано позивачу листом від 14.08.2025 № 13086 (а. с. 26) та боржником отримано 26.08.2025, про що свідчить запис у журналі реєстрації вхідних документів (а. с. 23-24). Враховуючи, що позовну заяву направлено поштовим зв`язком до суду 03.09.2025 (а. с. 12), тому суд дійшов висновку про дотримання позивачем десятиденного строку звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 1 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З тексту оскаржуваної постанови головного державного виконавця Відділу ПВР Грицені Г.Г. від 14.08.2025 ВП № 77330387 видно, що на підставі статей 63,75 Закону № 1404-VIII накладено на боржника ВЧ НОМЕР_1 штраф в розмірі 5100,00 грн, за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 140/5174/24 без поважних причин. Постанова мотивована тим, що станом на 14.08.2025 виплату стягувачу нарахованих коштів в сумі 40328,76 грн не здійснено (а. с. 27-28).

Водночас, при вирішенні спору суд враховує, що у справі № 140/5174/24 встановлено судовий контроль.

Так, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 було зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 140/5174/24, та встановлено відповідачу строк для подання звіту 30 днів з дня отримання цієї ухвали (а. с. 60).

ВЧ НОМЕР_1 за вих. № 908/фс від 01.07.2025 подала до суду звіт про виконання судового рішення, за наслідками розгляду якого ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 прийнято звіт ВЧ НОМЕР_1 (вих. № 908/фс від 01.07.2025) про виконання судового рішення в адміністративній справі № 140/5174/24; встановлено відповідачу (боржнику) ВЧ НОМЕР_1 новий строк для подання до Волинського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення суду від 06.11.2024 у справі № 140/5174/24.

З тексту ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 140/5174/24 видно, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у цій справі, ВЧ НОМЕР_1 нарахувала ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019, із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року, відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку № 1078, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 3932,91 грн в місяць) на загальну суму 40328,76 грн. Вказана сума щомісячно включалася до заявки-розрахунку на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення на відповідний місяць та встановленим порядком подавалася до забезпечувального фінансового органу Центрального фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ за № 93/фс від 05.02.2025, № 189/фс від 05.03.2025, № 412/фс від 07.04.2025, № 598ф/с від 07.05.2025, № 740/фс від 04.06.2025 (копії заявок-розрахунків долучені до звіту).

Тому ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 у справі № 140/5174/24 встановлено, що ВЧ НОМЕР_1 вживала достатніх заходів для своєчасного та повного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 (зокрема, включала щомісячно до заявки-розрахунку на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення на відповідний місяць нараховану за вказаним судовим рішенням та подавала до забезпечувального фінансового органу Центрального фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ за № 93/фс від 05.02.2025, № 189/фс від 05.03.2025, № 412/фс від 07.04.2025, № 598ф/с від 07.05.2025, № 740/фс від 04.06.2025), а вказане рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 нарахованих коштів у розмірі 40328,76 грн не виконано ВЧ НОМЕР_1 з незалежних від неї обставин (відсутність бюджетних асигнувань) (а. с. 61-63).

Отже, обставини виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 140/5174/24 встановлені ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення у справі № 140/5174/24 (а. с. 61-63). Проте, такі встановлені у судовому порядку обставини не були враховані державним виконавцем під час прийняття оскаржуваної постанови.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20.

Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

На думку суду, боржник ВЧ НОМЕР_1 вживав достатніх заходів для своєчасного та повного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 140/5174/24 (зокрема, включав щомісячно до заявки-розрахунку на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення на відповідний місяць нараховану за вказаним судовим рішенням та подавав до забезпечувального фінансового органу Центрального фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ за № 93/фс від 05.02.2025, № 189/фс від 05.03.2025, № 412/фс від 07.04.2025, № 598ф/с від 07.05.2025, № 740/фс від 04.06.2025), а вказане рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 нарахованих коштів у розмірі 40328,76 грн не виконано боржником з незалежних від нього обставин (відсутність бюджетних асигнувань).

Застосовуючи вказані вище висновки Верховного Суду до обставин цієї справи, враховуючи також, що заборгованість перед ОСОБА_1 з виплати нарахованих коштів за рішенням суду існує з незалежних від боржника ВЧ НОМЕР_1 причин, суд вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, оскільки суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 14.08.2025 ВП № 77330387 не відповідає вимогам Закону № 1404-VIII (з огляду на відсутність доведеного факту невиконання ВЧ НОМЕР_1 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі № 140/5174/24 в частині виплати нарахованих коштів в сумі 40328,76 грн без поважних причин), тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3028,00 грн, що був сплачений за подання позовної заяви платіжною інструкцією від 29.08.2025 № 1826 (а. с. 6).

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицені Г.Г. про накладення штрафу від 14.08.2025 ВП № 77330387.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх