Справа № 140/10079/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/10079/24 пров. № А/857/1044/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Гуляка В.В.
Ільчишин Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 140/10079/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним висновку, зобов`язання вчинення певних дій,

місце ухвалення судового рішення м. Луцьк
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїСмокович В.І.
дата складання повного тексту рішенняне зазначено

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У вересні 2024 року до Волинського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відповідач) у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідача від 19.03.2024 щодо відмови у внесенні змін у актовий запис цивільного стану про шлюб № 23 від 03.11.1963 складений Виконавчим комітетом Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області;

зобов`язати відповідача внести з 19.03.2024 зміни у актовий запис цивільного стану про шлюб № 23 від 03.11.1963 складений Виконавчим комітетом Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області, а саме: у відомостях про осіб, які реєструють шлюб, щодо нареченої, в графі «по батькові» - « ОСОБА_2 » змінити на « ОСОБА_3 ».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 140/10079/24 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про внесення змін до актового запису цивільного стану відповідача від 19 березня 2024 року щодо відмови у внесенні змін у актовий запис цивільного стану про шлюб № 23 від 03 листопада 1963 року складений Виконавчим комітетом Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Зобов`язано Ковельський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни у актовий запис цивільного стану про шлюб № 23 (ДРАЦСГ № 53319016) від 03 листопада 1963 року складений Виконавчим комітетом Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: у відомостях про осіб, які реєструють шлюб, щодо нареченої, в графі «по батькові» - « ОСОБА_2 » змінити на « ОСОБА_3 ».

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України судовий збір в сумі 968,96 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судове рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає те, що відповідно до актового запису про народження позивачки батьком позивачки є ОСОБА_6 , а це означає, що по-батькові позивачка є ОСОБА_7 , а не ОСОБА_3 . Зважаючи на це, у відповідача немає підстав для зміни по батькові позивачки з « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ».

Позивачка своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представника позивачки повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має обов`язок на зміну по-батькові позивачки, оскільки у актовому записі про шлюб по-батькові позивачки записано невірно « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ». Цей висновок суд зробив на основі того, що у інших офіційних документах, зокрема, у паспорті громадянина України, по батькові позивачки зазначено « ОСОБА_3 ».

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб (заявниці) № 23 (ДРАЦСГ №53319016) від 03.11.1963, а саме: у відомостях про осіб, які реєструють шлюб, щодо нареченої, в графі «по батькові» - « ОСОБА_2 » змінити на « ОСОБА_3 ».

19.03.2024 відповідач склав Висновок, відповідно до якого відповідач вважає за не можливе задовольнити прохання заявниці у внесенні змін до актового запису про шлюб (заявниці) № 23 (ДРАЦСГ №53319016) від 03.11.1963.

Свій висновок відповідач мотивував тим, що первинним документом на підставі якого дитині присвоюється по-батькові є актовий запис про народження. Втім у актовому записі про народження немає по-батькові позивачки, однак вказано, що батьком дитини є ОСОБА_6 , з чого слідує, що позивачка по батькові ОСОБА_7 , а не ОСОБА_3 .

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частин першої - третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VІ (далі - Закон №2398-VІ), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

За правилами частин першої - четвертої статті 22 Закону № 2398-VІ, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 № 55/18793 (далі - Правила № 96/5), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктами 1.7, 1.10, 1.15 Правил № 96/5 передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у строк, що не перевищує трьох місяців, з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.6 Правил № 96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

За правилами пункту 2.12 Правил № 96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як передбачено підпунктом 2.15.9 пункту 2.15 Правил № 96/5, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Відповідно до підпункту 2.16.14 пункту 2.16 Правил № 96/5, на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку.

Апеляційний суд встановив, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про виправлення її по батькові у актовому записі про шлюб, а саме з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

У рішенні «Гарнага проти України» (Заява № 20390/07) Європейський Суд з прав людини зазначив, що по батькові як частина особистого імені традиційно походить від імені батька відповідної особи. Однак національне законодавство України визнає, що коли особа досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім`я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв`язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим.

Апеляційний суд на підставі актового запису про народження позивачки встановив, що позивачці не присвоєно по батькові. Разом з тим, батьком дитини записаний ОСОБА_6 .

На підставі цієї обставини, апеляційний суд вважає, що у актовому записі про шлюб допущена помилка в по батькові позивачки а саме « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_7 ».

Однак, виходячи із заяви позивачки про виправлення помилки у актовому записі про шлюб, позивачка просить змінити по батькові на « ОСОБА_3 », що не узгоджується з ім`я батька, який записаний у актовому записі про народження.

Апеляційний суд зважає на те, що Цивільний кодекс України (ч.1 ст. 295) надає фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років, право на власний розсуд змінити своє по батькові, проте позивачка не заявляла відповідної вимоги (не подавала заяви), а лише просила виправити помилку в по-батькові, тому апеляційний суд не застосовує відповідні статті Цивільного кодексу України, що стосуються права позивачки на зміну по батькові.

Підводячи підсумок наведеного вище апеляційний суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а висновки суду першої інстанції є такими, що зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 140/10079/24 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ковельського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним висновку, зобов`язання вчинення певних дій відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Гуляк