Справа № 420/25742/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 жовтня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центру військово-музичного мистецтва Військово-Морських Сил Збройних Сил України (проспект Гагаріна, 19, м. Одеса, 65058) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру військово-музичного мистецтва Військово-Морських Сил Збройних Сил України, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати йому ОСОБА_1 , грошового забезпечення за періоди з 30.01.2020 по 30.08.2021 та з 28.02.2022 по 29.05.2024, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2024 роки, одноразової допомоги при звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки без врахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 у відповідні роки на відповідний тарифний коефіцієнт;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок на його ОСОБА_1 , користь грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат за періоди з 30.01.2020 по 30.08.2021 та з 28.02.2022 по 29.05.2024, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2024 роки, одноразової допомоги при звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом станом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 2102 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 2270 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 2481 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 2684 грн, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 3028 грн на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до пункту 4 постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Ухвалою суду від 04.08.2025 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову, з підстави пропуску строку звернення до суду з цим позовом та надання доказів в обґрунтування позовних вимог.

На виконання ухвали позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення, мотивуючи це тим, що перебіг строку відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України слід обчислювати з моменту отримання достовірної документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених сум, таким моментом є вручення розрахункового листа чи довідки про нарахування.

На підстав ч.5 ст.242 КАС України суд по цій справі врахував правові висновки Верховного Суду зазначені у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23, згідно яких судова палата погодилась із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19 липня 2022 року) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Оскільки за позицією Верховного Суду саме з дати вручення грошового атестата обчислюється тримісячний строк звернення до суду у цій категорії справ (щодо періоду після 19.07.2022 року), вказані обставини впливають на дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

На підставі викладеного ухвалою суду від 25.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також витребувано у відповідача докази вручення позивачу грошового атестата.

На виконання ухвали суду представник відповідача подав до суду копію журналу реєстрації вихідних документів №47 (за НС 2024), згідно якого 29.05.2024 року ОСОБА_1 вручено копію грошового атестату під його підпис.

Ухвалою суду від 30.09.2025 року залишено адміністративний позов без руху, надано строк на усунення недоліків позову та роз`яснено позивачу, що в іншому випадку позов буде залишений без розгляду.

Залишаючи позов без руху після відкриття провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п.4.3 п.4 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22.04.2021 №104), начальник фінансового органу під час зняття військовослужбовців з грошового забезпечення повинен забезпечити їх належним грошовим забезпеченням і не пізніше дня остаточного розрахунку з військовослужбовцем видати грошовий атестат про здійснені виплати та утримання в порядку, установленому цими Правилами.

Згідно з п.п.11.1 п.11 Правил грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, у випадку, зокрема: вибуття до нового місця служби (навчання) з виключенням зі списків особового складу військової частини; звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби).

Отже, під час зняття військовослужбовця з грошового забезпечення з ним має бути проведений повний розрахунок грошового забезпечення та виданий грошовий атестат. Саме з дати вручення грошового атестату пов`язується строк звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, позивач був обізнаний про обсяг і характер виплачених йому сум 29.05.2024 року.

Cудова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 відступила від правових висновків КАС ВС у постановах від 29.01.2025 у справі №500/6880/23, від 28.08.2024 у справі №580/9690/23, від 23.01.2025 у справі №400/4829/24, від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, від 12.09.2024 у справі №200/5637/23 та сформувала наступну правову позицію щодо застосування статті 233 КЗпП України.

Так судова палата дійшла висновку, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: - правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); - у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).

На підстав ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує останні правові висновки Верховного Суду зазначені у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23, згідно яких період підлягає поділу на до 19 липня 2022 року (безстроково) та з 19 липня 2022 року (трьохмісячний строк звернення).

Отже позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з цим позовом в частині заявленого періоду з 19.07.2022 по 29.05.2024 року.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення, а також заяву відповідача про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення зазначив отримання ним листа відповідача 24.07.2025 року №490, яким повідомлено про суми нараховані та виплачені при звільненні та надано відомості про виплачене грошове забезпечення. Зазначив, що інших доказів надання позивачу забезпечення у оскаржуваний період інформації про порядок обчислення грошового та виплачені у оскаржуваний період та письмового повідомлення про суми нараховані відповідачем не надано.

Оцінивши доводи викладені у заяві про поновлення строку звернення, суд дійшов висновку, що посилання на отриманий ним 24.07.2025 лист відповідача №490 не спростовують факт вручення грошового атестата 29.05.2024, а отже причини пропуску строку є неповажними.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.123 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважав необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`ясняє, що недоліки повинні бути усунуті шляхом: надання до суду відповідно до вимог ст.123,161 КАС України заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом (в частині позовних вимог щодо періоду з 19.07.2022 по 29.05.2024 року) із зазначенням інших причин поважності його пропуску, ніж зазначені у поданій заяві (які визнаються неповажними), а саме об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Також суд повідомив, що у разі ненадання заяви про поновлення пропущеного строку звернення, недоліків позову, або визнання причин пропуску строку неповажними позов буде залишений без розгляду у відповідності до п.7 ч.1 ст.240 КАС України в частині позовних вимог щодо періоду з 19.07.2022 по 29.05.2024 року.

Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив поновити строк звернення до суду з цим позовом, зазначивши, що грошовий атестат та наказ про виключення позивача зі списків особового складу не є належним доказом невиплати позивачу грошового забезпечення у повному розмірі у розумінні статті 74 КАС України. Підстав стверджувати, що позивач сам повинен був дізнаватись розшифровку виплаченого грошового забезпечення немає. Крім того, Перекладання відповідальності із роботодавця на робітника за неповідомлення про виплачену заробітну плату є недопустимим.

Представник відповідача подав до суду заяву про залишення позову без розгляду, зазначивши про наявність у позивача вільного часу для звернення до суду у зв`язку з неодноразовим використанням ним відпусток. Крім того, з початку повномасштабного вторгнення не існувало жодних нормативно-правових актів Міністерства оборони України, вищого командування та керівництва відповідача про необхідність цілодобового перебування військовослужбовців за місцем дислокації, а отже, позивач і в звичайні (робочі) дні мав можливість дійти до суду, але такою можливістю також не користувався

Розглянувши заяву позивача, суд дійшов висновку про неповажність заявлених причин пропуску строку, враховуючи наступне.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2025 у справі №160/28405/24 зазначив, що про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення військовослужбовець, який вибуває до нового місця служби, або який звільняється з військової служби, дізнається у день виключення його зі списків особового складу військової частини шляхом засвідчення особистим підписом на грошовому атестаті.

Водночас як зазначив Верховний Суд визначення моменту вручення грошового атестата як початку перебігу строку у цій справі відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України.

Також Верховний Суд вказав, що направлення позивачем до відповідача заяви та отримання листа не змінює моменту, з яким законодавство пов`язує початок перебігу строку звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач виявив зацікавленість до стану своїх прав та почав вчиняти активні дії щодо реалізації своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а фактично є штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Суд по цій справі враховує останні правові висновки Верховного Суду та вважає, що початок перебігу строку у цій справі є момент вручення грошового атестата.

Оскільки 29.05.2024 року ОСОБА_1 вручено копію грошового атестату під його підпис, позивач був обізнаний про обсяг і характер виплачених йому сум 29.05.2024 року, а тому ним пропущено тримісячний строк звернення до суду з цим позовом в частині періоду з 19.07.2022 по 29.05.2024 року.

Інших причин поважності строку звернення до суду з цим позовом ним не заявлено.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч.3-4 ст.123 цього Кодексу.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. У той же час заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, суд по цій справі дійшов висновку про відсутність у позивача поважних причин пропуску строку до суду з цим позовом в частині позовних вимог щодо періоду з 19.07.2022 по 29.05.2024 року.

Таким чином, позов в цій частині повинен бути залишений без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

При цьому, суд вважає необхідним продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо періодів з 30.01.2020 по 30.08.2021 та з 28.02.2022 по 18.07.2022.

Керуючись ст.122, 123, 161, 240, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центру військово-музичного мистецтва Військово-Морських Сил Збройних Сил України (проспект Гагаріна, 19, м. Одеса, 65058) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без розгляду в частині позовних вимог щодо періоду з 19.07.2022 по 29.05.2024 року.

Продовжити розгляд справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо періодів з 30.01.2020 по 30.08.2021 та з 28.02.2022 по 18.07.2022.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва