Справа № 120/16651/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 жовтня 2025 р. Справа № 120/16651/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспортів особі структурного підрозділу Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспортів особі структурного підрозділу Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятих Відділом державного нагляду (контролю) у Вінницькій області постанов від 25.11.2024 №00001 та №00002, кожною з яких якими на позивача накладено штраф у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34000 грн. за порушення п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Ухвалою від 27.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

12.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначив, що на підставі положень статті 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Укртрансбезпекою прийнято наказ від 1001 від 14.11.2024 про проведення планової перевірки характеристик продукції фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та виконання рішення щодо вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, а саме: тимчасової заборони та приведення продукції у відповідність.

Під час проведення планової перевірки характеристик продукції у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт введення в обіг продукції щодо якої органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів шляхом тимчасової заборони та приведення продукції на у відповідність із встановленими вимогами.

За результатами перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 № 000007/ВН004/23 в якому викладено порушення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №000007/ВН008/23, №000008/ВН009/23, №000009/ВН010/23, № 000010/ВН011/23 від 25.11.2024.

Крім того, за результати перевірки винесено Протокол №000001 про виявлене(і) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

На підставі вище вказаних документів, які містять в собі порушення було винесено Постанови про накладення штрафу від 25 листопада 2024 року № 00001 та №00002.

В зв`язку з цим, відповідач наголосив на тому, що зазанчені постанови про накладення адміністративно-господарських санкцій, стосуються саме введення позивачем в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам згідно пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та не пов`язана з строком виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Крім того, відповідач відзначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виконав повністю та результативно вище зазначені рішення, а саме отримав сертифікат відповідності № UA.С56.П.00269-24 від 11.12.2024 на себе як на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , цим самим підтвердив, що на момент проведення перевірки були відсутні суб`єкти господарювання за ланцюгом постачання та документи, які засвідчують якість продукції, а саме сертифікати відповідності.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (дата та номер запису ЄДРПОУ: 08.08.2008, 0008441).

Видами господарської діяльності позивача згідно з КВЕД є: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

Свою підприємницьку діяльність позивач здійснює у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: вул. Генерала Арабея, 52, м. Вінниця, Вінницька область, 21020.

В період з 19.11.2024 по 22.11.2024 на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.11.2024 за №1001, направлення Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті на проведення перевірки від 18.11.2024 за №000008, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проведена планова перевірка характеристик продукції, а саме: нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах магазині "Стиль Авто" за адресою: вул. Генерала Арабея, 52, м. Вінниця, Вінницька область, 21020.

За результатами перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 за №000007/ВН004/23, яким зафіксовано, що в ході здійснення планового заходу встановлено порушення щодо продукції:

1. Світлодіодні лампи для приладів зовнішніх світлових "Квант" не відповідають встановленим вимогам, а саме:

- відсутня супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);

- загальний опис продукції;

- документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори);

- відсутній сертифікат відповідності обладнання;

- відсутні вимоги щодо виробника (імпортера або уповноваженого представника) даної продукції. В даному випадку суб`єкт господарювання вважається особою, що ввела відповідну продукцію в обіг.

2. Ксенонова лампа Michi Bulb D2S (500К) 35W SO23KS10 не відповідає встановленим вимогам, а саме:

- відсутня супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією):

- загальний опис продукції;

- документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори);

- відсутній сертифікат відповідності обладнання;

- відсутні відомості щодо виробника (імпортера або уповноваженого представника) даної продукції. В даному випадку суб`єкт господарювання вважається особою, що ввела відповідну продукцію в обіг.

За висновком акту перевірки позивачем порушено вимоги частини 5, частини 7 пунктів 2, 3, 6 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", пунктів 1.2, 7.1, 7.2, 8.2, 8.3, 12.4 Наказу Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 за №521 "Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання".

25.11.2024 на підставі Акту перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 за №000007/ВН004/23 відповідач прийняв рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів:

- №000007/ВН008/23 щодо приведення продукції - світлодіодних ламп для приладів зовнішніх світлових «Квант» у відповідність із встановленими вимогами;

- №000008/ВН009/23 щодо тимчасової заборони надання продукції - ксенонової лампи Michi Bulb D2S (500К) 35W SO23KS10 на ринку;

- №000009/ВН010/23 щодо тимчасової заборони надання продукції - світлодіодних ламп для приладів зовнішніх світлових «Квант» на ринку;

- №000010/ВН011/23 щодо приведення продукції - ксенонової лампи Michi Bulb D2S (500К) 35W SO23KS10 у відповідність із встановленими вимогами.

Строк вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів згідно вищевказаних рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів - 27.01.2025.

Також, на підставі Акту перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 за №000007/ВН004/23 Відділом державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті складено Протокол № 000001 від 22.11.2024 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», про те, що ФОП ОСОБА_1 введено в обіг продукцію, що не відповідає встановленим вимогам.

25.11.2025 за результатами розгляду справи за Протоколом про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 22.11.2024 № 000001, Акту перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 за №000007/ВН004/23 Відділом державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушено п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» шляхом введенні в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам та прийнято постанови про накладення штрафу, а саме:

- постанову про накладення штрафу від 25.11.2025 за №00001, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000 грн;

- постанову про накладення штрафу від 25.11.2025 за №00002, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000 грн.

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач через свого представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності визначає Закон України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2736-VI.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»: безпечна нехарчова продукція (далі - продукція) - будь-яка продукція, яка за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування) не становить жодного ризику чи становить лише мінімальні ризики, зумовлені використанням такої продукції, які вважаються прийнятними і не створюють загрози суспільним інтересам, з урахуванням: характеристик продукції, у тому числі її складу, упаковки, вимог щодо встановлення і технічного обслуговування; впливу продукції на іншу продукцію, якщо вона буде використовуватися разом з нею; попереджень, що містяться на етикетці продукції, в інструкції з її використання та знищення, а також в іншій інформації стосовно продукції; застережень щодо споживання чи використання продукції певними категоріями населення (дітьми, вагітними жінками, людьми похилого віку тощо); небезпечна нехарчова продукція - будь-яка продукція, що не відповідає визначенню терміна "безпечна нехарчова продукція", зазначеному у цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ст. 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», дія цього Закону поширюється на всю продукцію, стосовно якої технічними регламентами не встановлено спеціальні вимоги щодо забезпечення її безпечності, за винятком видів продукції, зазначених у частині третій цієї статті.

Стаття 4 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» передбачає, що виробники зобов`язані вводити в обіг лише безпечну продукцію.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», виробник - це:

фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію;

уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України);

імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні);

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», продукція вважається безпечною, якщо вона відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції, встановленим законодавством (ч. 1).

У разі відсутності вимог щодо забезпечення безпечності продукції, визначених частиною першою цієї статті, відповідна продукція вважається безпечною, якщо орган державного ринкового нагляду не доведе, що така продукція є небезпечною (ч. 2).

Доказом безпечності продукції є її відповідність національним стандартам, що гармонізовані з відповідними європейськими стандартами. Перелік таких гармонізованих національних стандартів формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації. Цей перелік станом на 1 січня щороку оприлюднюється шляхом його опублікування у друкованому медіа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації (у разі його відсутності - у друкованому медіа, визначеному цим органом) та шляхом розміщення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації (ч. 3).

За приписами ч. 4 цієї статті, у разі відсутності вимог щодо забезпечення безпечності продукції, визначених частиною першою цієї статті, або за відсутності чи незастосуванні національних стандартів, визначених частиною третьою цієї статті, орган державного ринкового нагляду під час доведення того, що продукція є небезпечною, може враховувати в такій послідовності:

1) національні стандарти інших держав щодо забезпечення безпечності продукції, гармонізовані з відповідними європейськими та міжнародними стандартами;

2) регіональні стандарти щодо забезпечення безпечності продукції відповідно до міжнародних договорів України;

3) стандарти України щодо забезпечення безпечності продукції, крім визначених частиною третьою цієї статті;

4) кодекси усталеної практики із забезпечення безпечності продукції у відповідних галузях;

5) досягнення науки і техніки у сфері безпечності продукції;

6) очікування споживачів (користувачів) щодо безпечності продукції за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов її використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування).

Продукція не може вважатися небезпечною лише з тих підстав, що є можливості досягнення вищого рівня безпечності продукції або що на ринку пропонується інша продукція, яка становить менший ступінь ризику (ч. 5).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», у разі якщо продукція не відповідає загальній вимозі щодо безпечності продукції, її виробник або розповсюджувач має надати в установленому Кабінетом Міністрів України порядку органу державного ринкового нагляду повідомлення про таку продукцію.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Митним кодексом України.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначає Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI.

Дія цього Закону, відповідно до частини першої статті 2, поширюється на відносини щодо здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.

Спірні правовідносини врегульовані нормами цього Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI у редакції чинній на момент їх виникнення (далі також Закон № 2735-VI).

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль» нехарчової продукції, якщо технічними регламентами встановлено спеціальні вимоги щодо здійснення ринкового нагляду стосовно конкретних видів продукції, спрямовані на досягнення тих самих цілей, що й положення цього Закону, положення цього Закону застосовуються лише до тих аспектів ринкового нагляду, що не охоплюються такими спеціальними вимогами. Якщо законами України та виданими відповідно до них нормативно-правовими актами встановлено спеціальні вимоги щодо контролю продукції, положення цього Закону застосовуються лише до тих аспектів контролю продукції, які не охоплюються зазначеними спеціальними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2735-VI, метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

У свою чергу, за визначенням, наведеним у ст. 1 цього Закону, державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 10 Закону № 2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Органи ринкового нагляду здійснюють свої повноваження неупереджено.

Забороняється незаконний вплив та втручання у здійснення органами ринкового нагляду своїх повноважень.

Органи ринкового нагляду взаємодіють та обмінюються інформацією між собою, а також з митними органами, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють нагляд і контроль продукції, правоохоронними органами, громадськими організаціями споживачів (об`єднаннями споживачів) та об`єднаннями суб`єктів господарювання.

Повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Органи ринкового нагляду та сфери їх відповідальності визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 затверджене Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі також - Положення №103).

Пунктом 1 Положення №103 визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі також - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пп. 15-1 п. 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 Положення №103).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 2735-VI нехарчової продукції, з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2735-VI нехарчової продукції, заходами ринкового нагляду є:

1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);

2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають:

а) обмеження надання продукції на ринку;

б) заборону надання продукції на ринку;

в) вилучення продукції з обігу;

г) відкликання продукції;

3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Стаття 23 Закону № 2735-VI передбачає порядок проведення перевірок характеристик продукції, а саме:

Під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону (ч. 1).

При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції (ч. 2).

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції (ч. 3).

Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.

Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам (ч. 4).

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів (рішень) органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази (рішення) та направлення видаються і оформлюються невідкладно (ч. 5).

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону № 2735-VI, перевірки характеристик продукції проводяться:

1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання;

2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію);

3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб;

4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції, з дотриманням вимог Митного кодексу України;

5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.

Згідно ч. 7 ст. 23 цього ж Закону, під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація:

1) декларація про відповідність;

2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);

3) загальний опис продукції , а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;

4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю;

5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;

6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).

Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції;

7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;

8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Згідно з ч. 10 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції - п`яти робочих днів.

У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до одержання органом ринкового нагляду результатів експертизи (випробування).

У разі здійснення перекладу, зазначеного у пункті 3 частини першої статті 15 цього Закону, перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до моменту одержання органом ринкового нагляду перекладених документів і матеріалів, але не більше ніж на 30 робочих днів.

У разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті.

Продовження строку проведення перевірки не допускається.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 23-1 Закону № 2735-VI, для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

За результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт.

Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.

Згідно з ч. 11 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.

Відповідно до ч. 12 ст. 23 Закону № 2735-VI, у разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.

Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 2735-VI, під час проведення перевірки характеристик продукції у її виробників:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання вимог щодо форми, опису, правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, а також правил його застосування;

б) наявність супровідної документації, що має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкції щодо користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо її складення передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, а також відповідність такої декларації встановленим вимогам;

г) загальний опис продукції;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної продукції;

б) у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам:

перевірка повного складу технічної документації на відповідну продукцію, передбаченого технічним регламентом;

перевірка документів щодо системи якості чи системи управління якістю, якщо їх надання передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції.

Під час проведення перевірки характеристик продукції на підставах, визначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, здійснюється відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Стаття 30 передбачає такий захід контролю, як обмеження надання продукції на ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 2735-VI, обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом:

1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону);

2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону);

3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про:

1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування);

2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Стаття 44 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції передбачає відповідальність за порушення вимог цього Закону.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 2735-VI, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на суб`єкта господарювання вже накладено штраф, - у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, ст. 28 Закону визначено перелік обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції, яка становить серйозний ризик.

В той час, як частина третя статті 29 Закону № 2735-VI визначає перелік формальних невідповідностей, виявлення яких під час перевірки вимагає від органу ринкового нагляду введення відносно відповідного суб`єкта господарювання обмежувальних заходів.

При цьому, в зазначеній нормі права чітко регламентовано перелік формальних невідповідностей, до яких віднесено:

знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;

не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;

не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;

декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;

органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;

вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Предметом спору у цій справі є правомірність постанов Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу за порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Судом встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проведена планова перевірка характеристик продукції, а саме: нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах магазині "Стиль Авто" за адресою: вул. Генерала Арабея, 52, м. Вінниця, Вінницька область, 21020

За результатами перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 за №000007/ВН004/23, яким зафіксовано, що в ході здійснення планового заходу встановлено порушення щодо продукції:

1. Світлодіодні лампи для приладів зовнішніх світлових "Квант" не відповідають встановленим вимогам, а саме:

- відсутня супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);

- загальний опис продукції;

- документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори);

- відсутній сертифікат відповідності обладнання;

- відсутні вимоги щодо виробника (імпортера або уповноваженого представника) даної продукції. В даному випадку суб`єкт господарювання вважається особою, що ввела відповідну продукцію в обіг.

2. Ксенонова лампа Michi Bulb D2S (500К) 35W SO23KS10 не відповідає встановленим вимогам, а саме:

- відсутня супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією):

- загальний опис продукції;

- документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори);

- відсутній сертифікат відповідності обладнання;

- відсутні відомості щодо виробника (імпортера або уповноваженого представника) даної продукції.

За встановленого, в Акті сформовано висновок про те, що суб`єкт господарювання вважається особою, що ввела відповідну продукцію в обіг.

Отже, на час проведення перевірки посадовими особами відповідача було встановлено допущення позивачем порушення частини 5, частини 7 пунктів 2, 3, 6 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", пунктів 1.2, 7.1, 7.2, 8.2, 8.3, 12.4 Наказу Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 за №521 "Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання".

Суд враховує, що відображені в Акті перевірки характеристик продукції від 19.11.2024 за №000007/ВН004/23 порушення не підпадають під перелік формальних невідповідностей визначених у ч. 3 ст. 29 Закону № 2735-VI. Також перевіркою не встановлено, що предмет перевірки відноситься до продукції, яка становить серйозний ризик.

Поряд із цим, позивачем в позовній заяві не заперечувався сам факт відсутності на час проведення перевірки документів, перелік яких наведений в Акті, що також підтверджується долученими до матеріалів позовної заяви сертифікатом відповідності (зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності №UA.C56.П00269-24), сформованим на підставі протоколів випробувань від 11.12.2024 (а.с. 41), Протоколом вимірювань потужності та маси від 11.12.2024 (а.с. 43) (сформовані вже після закінчення проведення перевірки, яка проводилась в період з 19.11.2024 по 22.11.2024), а також надісланими контролюючому органу Повідомленнями про виконання прийнятих відповідачем рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 16.12.2024 (зворотній бік а.с. 44, а.с. 45-46).

При цьому, надаючи оцінку посиланням позивача на те, що оскаржені постанови прийняті передчасно, оскільки строк виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 25.11.2024 було встановлено до 27.01.2025, отже рішення про притягнення позивача до відповідальності могли бути прийнятті тільки після невиконання ним рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, то суд такі оцінює критично з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.

У разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.

На підставі викладеного суд зазначає, що позивача притягнуто до відповідальності не за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а на підставі розгляду Протоколу № 000001 від 22.11.2024 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», про те, що ФОП ОСОБА_1 введено в обіг продукцію, що не відповідає встановленим вимогам.

Зокрема, стаття 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» окремо передбачає відповідальність за «введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на суб`єкта господарювання вже накладено штраф, - у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян» (п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції) та окремо відповідальність за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених ст.ст. 28-29 цього Закону (п.п. 1-3 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Тобто, саме по собі вчасне, в межах визначеного у рішеннях від 25.11.2024 строків, усунення виявлених перевіркою недоліків у веденні господарської діяльності, є тією обставиною, яка звільняє суб`єкта господарювання від відповідальності за введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам.

З урахуванням зазначених обставин, суд прийшов висновку, що оскаржувані постанови про накладення штрафу від 25.11.2025 за №00001, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000 грн та від 25.11.2025 за №00002, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34 000 грн є правомірними і підстав для їх скасування під час розгляду справи не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З огляду на вказане, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспортів особі структурного підрозділу Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна