Справа № 337/4982/25
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/4982/25
Номер провадження 2-а/337/72/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Кабалюка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 150 від 19.06.2025, складену т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2025 року про існування оскаржуваної постанови він дізнався після відкриття виконавчого провадження та відображення інформації в додатку «Дія». Зазначена постанова є явно незаконною, оскільки його притягнуто до відповідальності в порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, бо подія, яку відповідач вважає порушенням, мала місце 13.03.2025 року (неявка за повісткою), отже строк накладення стягнення закінчився 13.06.2025 року, а оскаржувана постанова ухвалена 19.06.2025 року.

У цей час адміністративний протокол складений 6.06.2025 року, є лише процесуальною дією, яка фіксує подію, але не є днем вчинення правопорушення. Складання протоколу майже після трьох місяців не усуває факту порушення строків.

Він не був повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, чим було порушено його право на захист. Він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані уточнені вчасно, має відстрочку від призову, дані наявні в системі «Оберіг».

Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року поновлений строк на звернення до суду, позов прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання, відповідачеві визначений термін на подання відзиву.

10.10.2025 року через систему «Електронний Суд» надійшов відзив, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування заперечень зазначивши, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , і те, що 28.02.2025 року на нього за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2747031 про його виклик на 14:00 годину 13.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку було йому направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на його задекларовану ним домашню адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується повісткою №2747031 з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення №895, що відповідає положенням Порядку № 560. У зазначений в повістці день та час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 . В подальшому вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом поштового відправлення №895.

Абзацом 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку № 560 передбачено що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних

Положенням частини 9 статті 38 КУпАП, у якій чітко зазначено: «адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення». Днем вчинення даного адміністративного правопорушення є день, наступний після дня визначеного для явки військовозобов`язаного за повісткою.

Тобто, в даному випадку, враховуючи, що у повістці була зазначена дата явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 13.03.2025 року то днем вчинення даного адміністративного правопорушення є 00:01 година 14.03.2025 року з кінцевим строком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, враховуючи приписи та положення частини 9 статті 38 КУпАП 14.03.2026 року.

Клопотань щодо розгляду справи за участю сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 червня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1501 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Зі змісту постанови «28.02.2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2747031 на військовозобов`язаного ОСОБА_1 про його виклик на 14:00 годину 13.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу його місця проживання, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В подальшому, відповідно до трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», рекомендоване поштове відправлення на ім`я ОСОБА_3 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою у Довідці про причини повернення/досилання «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію.

Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно зі статтями 1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 28.02.2025 року на адресу позивача скеровано повістку №2747031 про його виклик на 14:00 годину 13.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку було йому направлено засобами поштового зв`язку - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на задекларовану ним домашню адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою відповідачем копією повістки №2747031 з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення №895.

Відповідно до пункту 30-1 Порядку № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду. QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.

У свою чергу, у п. 29 Порядку № 560 зазначено, що у повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку.

Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки. Відповідно до пункту 30-2 Порядку № 560 повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Пунктом 30-3 Порядку № 560 передбачено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно до статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року №1951-VIII (далі Закон №1951-VIII) органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

В подальшому вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою у Довідці про причини повернення/досилання «Адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом поштового відправлення №895.

У зазначений в повістці день та час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Абзацом 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку № 560 передбачено що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

06.06.2025 року відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол, в якому він під підпис був повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, отже доводи позивача про його неповідомлення про час та місце розгляду справи не є слушними.

Верховний Суд у Постанові від 11.04.2018 року у справі №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваюче правопорушення характеризується тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконання обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. З огляду на вищенаведене тлумачення поняття «триваюче» правопорушення, слід прийти до висновку, що правопорушення, вчинене військовозобов`язаним, яке виразилося у нез`явленні його під час мобілізації до ТЦК та СП, є триваючим порушенням, початком якого є наступний день після дати зазначеної у повістці, а припиняється таке правопорушення в день фактичного з`явлення особи до ТЦК та СП.

Положеннями абзаців 12 14 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визначається: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки, або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, чоловіка, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби або близького родича його дружини, чоловіка). У разі неприбуття, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб, від визначених у повістці дати і часу прибуття до ТЦК та СП, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП, або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абзац 15 частини 3 статті 22 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.254 КУПАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Виходячи з вищенаведеного можна дійти до висновку, що протокол складається не пізніше 24 годин не з моменту виявлення правопорушення, а саме з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 були висунуті доводи виключно в частині неотримання повістки, при цьому про поважність жодних причин, які б унеможливили його отримати адресовану повістку за зазначеним ним даними та своєчасно з`явитися до ТЦК повідомлено не було.

В розумінні ч. 2 ст. 254 КУпАП моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення здійснити дії, визначені частинами 2-4 статті 256 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача про порушення строків складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суд відхиляє, разом із цим не приймає до уваги твердження позивача про складення протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою особою на підставі наступного.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154.

Відтак, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем наділені повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210-1 КУпАП.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи 16.09.2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_4 постанову № 1501 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. При винесенні постанови враховувались положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Щодо доводів позивача покладених в обґрунтування позову, які полягають у тому, що постанову винесено з порушенням встановленого ст. 38 КУпАП строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Моментом виявлення порушення, пов`язаного з неявкою громадянина за викликом є момент отримання інформації про таке порушення в ІНФОРМАЦІЯ_6 особою, уповноваженою розглядати справу про адміністративне правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка передує складанню протоколу про вчинення порушення. Отже, в зв`язку з ненаданням уповноваженій особі 06.06.2025 року доказів на підтвердження існування причин , що унеможливили явку позивача до ТЦК та СП та не повідомлення ним про існування таких причин, саме в цей день був виявлений факт вчинення правопорушення, що потягло складання адміністративного протоколу та накладення відповідного стягнення.

При цьому норма ч.9 ст.38 КУпАП стосується строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення та не підлягає застосуванню в порядку оскарження вже прийнятого рішення за фактом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, є законною, та такою, що не підлягає скасуванню, а отже, у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 24 жовтня 2025 року.

Суддя: Салтан Л.Г.