Справа № 520/22543/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р. № 520/22543/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

I. Зміст і підстави позовних вимог

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (даля позивач) до Київської митниці Державної митної служби України (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2025/000019/2 від 05.05.2025.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" витрати зі сплати судового 3028,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що прийняте від 05.05.2025 рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2025/000019/2 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів.

II. Виклад позиції інших учасників справи

12.09.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

12.09.2025 представником позивача надана відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивачем був наданий великий та достатній пакет документів, що підтверджує операцію поставки та ціноутворення товару у межах такої операції, надані документи містили повну інформацію щодо ціни товару та не містили в собі розбіжностей.

III.Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 26.08.2025 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

IV.Фактичні обставини справи встановлені судом

09.01.2020 між позивачем та компанією Ceksan Demir Cekme Sanayi ve Ticare, LTD (Туреччина) № ECV02 укладено контракт № ECV02 (далі Контракт).

За п. 1. Контракту Продавець поставляє по даному Контракту товари. Перелік товарів, що поставляються вказується у інвойсах та/або Додатках до цього Контракту. Поставка товарів повинна здійснюватися в повній відповідності з кресленнями і зразками, погодженими з Покупцем. Покупець здійснює вибір і замовлення товарів для закупівлі, приймає поставлені Продавцем за цим контрактом товари, бере на себе зобов`язання здійснити митне очищення товарів, що поступають. Найменування товару, кількість, ціна, вартість, умови поставки і рахунки вказуються окремо в кожному інвойсі і/або у Додатку до даного Контракту. Інвойси та/або Додатки з кожним постачанням є невід`ємною частиною і мають юридичну силу Специфікацій.

Згідно з п. 3. Контракту Терміни та умови поставок за цим Договором визначаються і вказуються окремо в кожному наступному Додатку і/або інвойсі. Поставки повинні здійснюватися в повній відповідності із замовленнями Покупця, в яких вказано необхідний асортимент, термін і умови поставки (відповідно до «ІНКОТЕРМС-2010»). Відвантаження товару Покупцю повинно здійснюватися не пізніше 10 (десяти) робочих днів від узгодженої Сторонами дати. У разі прострочення дати відвантаження понад зазначеного терміну Продавець сплачує неустойку в розмірі 0,3 % від суми замовлення за кожен день прострочення.

За п. 5 Контракту платежі повинні здійснюватися Покупцем на рахунок і в валюті, вказаній Продавцем в контракті або на рахунки і у валюті, які вказуються Продавцем додатково.»

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2022 строк дії Контракту було продовжено до 31.12.2025.

Відповідно до умов Додатку № 36 від 04.03.2025 до Контракту, за яким здійснювалася поставка товару на загальну суму 20 800,00 дол. США: « 2. Умови поставки товарів за даним Додатком: Istanbul/Kumport/Marport/Ambarli/тощо, Туреччина, згідно «Incoterms-2020». FOB/FCA 3. Передплата проводиться в розмірі не менше 30% від вартості погодженої партії товару за цим Додатком. Передплата (оплата) може здійснюватися частинами або повністю 100 %. Партія товару визначається за цим Додатком. Датою отримання товару буде дата оформлення вантажної митної декларації в країні Покупця. Моментом переходу права власності до Покупця є дата оформлення митної декларації в країні Покупця.»

Керуючись умовами укладеного Контракту, Продавець поставив Покупцю партію Товарів Штифти з вуглецевої сталі SAE1008, оцинковані, без різьби та вушок, квадратного перетину 7х7 мм з довжиною 62,5 мм 7000 кг.

На підтвердження заявленої у митній декларації №25UA13U0 від 05.05.2025 митної вартості товару разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.04.2025; Рахунок-фактура (iнвойс) №CKS694 від 30.04.2025; Автотранспортна накладна № 47282 від 01.05.2025; Сертифiкат про походження товару № С 1983055 від 30.04.2025; платіжна інструкція № 1200 від 01.04.2025; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 01/05/25-1 від 01.05.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка № 0105/25-2 від 01.05.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2703/2025 від 27.03.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 30.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 14 від 05.08.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 5 від 10.08.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток № 36 від 04.02.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № ECV02 від 09.01.2020; Доповнення до внутрішнього договору (контракту) Дод. угода № 4 від 12.04.2025; Договір про надання послуг митного Брокера № 029-БМ від 08.08.2016; Договір надання транспортних послуг № 310125AT від 31.01.2025; Договір (контракт) про перевезення заявка № 119АТ від 15.04.2025; Опис товару від 30.04.2025; Копія митної декларації країни відправлення № 25341300EX00345261 від 30.04.2025.

05.05.2025 Харківською митницею Державної митної служби України було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA100060/2025/000019/2 від 05.05.2025.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, звернувся з цим позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 МКУ перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ.

На підставі п. 4 ст. 337 МКУ контроль із застосуванням системи управління ризиками це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі із використанням інформаційних технологій), поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Також, глава 52 МКУ (ст.ст. 361, 362, 363) встановлює цілі застосування системи управління ризиками, її аналіз і об`єкти, діяльність митних органів з оцінки та управління ризиками. Автоматизована система управління ризиками застосовуєтьсямитними органами і функціонує на центральному рівні та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів. ЄАІС є державною власністю. Держателем, адміністратором ЄАІС та володільцем інформації в ЄАІС є Держмитслужба. Це визначається Положенням про Єдину автоматизовану інформаційну систему митних органів, порядок і умови застосування її систем, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19.05.2023 № 263 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.07.2023 за №1132/40188).

Основними завданнями ЄАІС є: забезпечення виконання митних формальностей, передбачених законодавством України з питань митної справи; автоматизація процедур митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України у тому числі митного контролю після завершення митного оформлення, визначення форм та обсягів митного контролю, механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, сприяння захисту прав інтелектуальної власності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, прийняття рішень митними органами.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Так, згідно із зазначеними вище приписами, відповідачем були направлені запити позивачу щодо надання додаткових документів.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.

Судом встановлено, що при прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу було взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС).

Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.

Щодо доводів митного органу про те, що документи, подані позивачем не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат.

Таким чином, законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару. Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Судом встановлено, що на підтвердження заявленої у митній декларації №25UA13U0 від 05.05.2025 митної вартості товару разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.04.2025; Рахунок-фактура (iнвойс) №CKS694 від 30.04.2025; Автотранспортна накладна № 47282 від 01.05.2025; Сертифiкат про походження товару № С 1983055 від 30.04.2025; платіжна інструкція № 1200 від 01.04.2025; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 01/05/25-1 від 01.05.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка № 0105/25-2 від 01.05.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2703/2025 від 27.03.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 30.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 14 від 05.08.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 5 від 10.08.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток № 36 від 04.02.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № ECV02 від 09.01.2020; Доповнення до внутрішнього договору (контракту) Дод. угода № 4 від 12.04.2025; Договір про надання послуг митного Брокера № 029-БМ від 08.08.2016; Договір надання транспортних послуг № 310125AT від 31.01.2025; Договір № 119АТ від 15.04.2025; Опис товару від 30.04.2025; Копія митної декларації країни відправлення № 25341300EX00345261 від 30.04.2025.

Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією надійшов запит №71370 від 05.05.2025. (Ідентифікатор повідомлення c6a08f48-fc94-445e-ae6b8dfee3c300d9 та 84fd29e7-8fcd-40d1-a956-0a357205df2e), у якому зазначалось, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за митною декларацією від 05.05.2025 № 25UA13U0 встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та містять всіх відомостей щодо числових значень складових митної вартості, необхідних при її обчисленні та містять розбіжності щодо ціни яка сплачен Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: товар № 1 митна декларація від 24.07.2024 № 24UA08U0 (вартість товару згідно джерела інформації 1,94 дол.США/кг. Штифти з чорних металів Вага нето-3801 кг. Виробник Kinfast Hardware(shenzhen) LTD Країна виробництва - CN.).)». Позивачу було запропоновано надати пояснення та додаткові документи за їх наявності, а саме: 1) Інформацію про відсутність обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. 2) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копія митної декларації відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Тобто, наведеною вище вимогою митного органу про надання додаткових документів перелічено всі можливі документи.

Листом представника декларанта було надано відповідь № 295-05 від 05.05.2025, у якій зазначено, що на даний час інші додаткові документи (окрім вже наданих) надати не представляється можливим. В зв`язку з уникненням простою транспорту, просимо митницю згідно частини 3 статті 53 МКУ прийняти самостійне рішення стосовно підтвердження митної вартості товару за наявними документами до закінчення 10 денного терміну розгляду документів, передбаченого Митним Кодексом України. В разі визначення митної вартості, відмінної від заявленої у МД від 05.05.2025 №25UA13U0, декларування проведемо за вимогами ст.55 МКУ. Додаткові документи будуть надані у терміни та у відповідності норм та вимог МКУ».

Між тим, відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.05.2025 №UA100060/2025/000019/2. Також на підставі прийнятого рішення про визначення митної вартості товарів відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2025/000408 від 05.05.2025.

Джерелом інформації для вказаного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: товар № 1 митна декларація від 24.07.2024 № 24UA08U0 (вартість товару згідно джерела інформації 1,94 дол.США/кг. Штифти з чорних металів Вага нето-3801 кг. Виробник Kinfast Hardware(shenzhen) LTD Країна виробництва - CN.).

Водночас позивач надіслав запит з поясненнями та додатковими документами №2307-25 від 23.07.2025 до митного органу щодо надання відповідних пояснень.

29.07.2025 №7.8-1/15-02/13/13665 позивачу надано відповідь на вказаний вище запит, у якій митний орган зазначив, що у митниці відсутні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.05.2025 № UA100060/2025/000019/2 та для винесення письмового рішення про визнання заявленої митної вартості. Зазначено, що не забезпечено надання митному органу інформації щодо числових значень складових митної вартості, передбачених п. 2 ч. 10 ст. 58 Кодексу, які понесені у зв`язку з виробництвом товарів на підставі креслень покупця, що передбачено п. 1 Контракту. Також, не забезпечено надання до митного органу висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Таким чином, не можливо забезпечити проведення аналізу з метою встановлення відповідності».

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 05.05.2025 № UA100060/2025/000019/2 у графі 33 зазначено, що подані документи мають розбіжності, а саме: за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 05.05.2025 №25UA13U0 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: 1) в додатку від 05.08.2024 №14 до зовнішньоекономічного контракту від 09.01.2020 № ECV02 зазначено особу директора ТОВ "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" Вагнера Віктора, а документ підписано Пушкарьовим Андрієм. 2) відповідно до п.6,7 Заяки на транспортне замовлення від 15.04.2025 №119АТ вказана адреса розмитнення та відповідно розвантаження м.Харків; 3) в наданій копії митної декларації країни відправлення від 30.04.2025 № 25341300EX00345261 відсутнє посилання на заявлений в митній декларації інвойс від 30.04.2025 № CKS694.

Щодо посилань відповідача, що в додатку від 05.08.2024 №14 до зовнішньоекономічного контракту від 09.01.2020 № ECV02 зазначено особу директора ТОВ "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" Вагнера Віктора, а документ підписано Пушкарьовим Андрієм, суд зазначає таке.

У період з 16.12.2023 по 27.03.2025 р. Директором ТОВ "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" був ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що дані зміни відображено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дані якого є відкритими для будь-якого користувача, і митного органу в тому числі.

Отже, доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими.

Щодо доводів відповідача, що відповідно до п.6,7 Заявки на транспортне замовлення від 15.04.2025 №119АТ вказана адреса розмитнення та відповідно розвантаження м.Харків, суд зауважує, що відповідачем не визначено, у чому саме наявна розбіжність.

Стосовно посилань відповідача, що в наданій копії митної декларації країни відправлення від 30.04.2025 № 25341300EX00345261 відсутнє посилання на заявлений в митній декларації інвойс від 30.04.2025 № CKS694, суд зазначає таке.

Декларація країни відправлення не є обов`язковим документом та надається, якщо є у наявності в декларанта. Митна декларація країни відправлення не визначена Митним кодексом України як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 49, ч.1 ст. 51 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, позивачем надано відповідачу документи, які в сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості, а тому зазначені відповідачем сумніви є необґрунтованими, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях або недостовірності наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів.

У відзиві на позов суд не встановив вказаних вище доводів та обставин.

Відтак, ураховуючи викладене вище, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів № №UA100060/2025/000019/2 від 05.05.2025, прийняте Київською митницею, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених вище висновків суду не спростовують.

Отже, оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

VI. Висновки суду

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат

Платіжною інструкцією від 15.08.2025 №11801, підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн. За таких обставин, ураховуючи вимоги статті 139 КАС України та подання адміністративного позову через підсистему "Електронний суд", судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2025/000019/2 від 05.05.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" витрати на оплату судового збору у сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ", місцезнаходження: 61012, м. Харків, бульвар Гончарівський, 4, офіс 505, .

Відповідач - Київської митниці Державної митної служби України, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8А, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.10.2025.

Суддя О.В. Пасечнік