Справа № 160/22452/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
04.08.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці стаж роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді - один рік та половина строку навчання в Одеському державному університеті імені I.I. Мечникова з 01.09.1981 року до 01.07.1986 року - 2 роки 5 місяців;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці стаж роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді ще один рік та половину строку навчання в Одеському державному університеті імені I.I. Мечникова з 01.09.1981 року до 01.07.1986 року - 2 роки 5 місяців;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з дати звернення із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді з 19.06.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їх призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50%, у зв`язку з чим протиправно не зараховано до стажу роботи судді стаж роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді ще 1 рік та половину строку навчання в Одеському державному університеті імені I.I. Мечникова з 1 вересня 1981 року до 1 липня 1986 року - 2 роки 5 місяців. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
06.08.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 07.08.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у відсотковому розмірі суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII в розмірі 50% суддівської винагороди з 19.06.2025 року.
З рішення Вищої ради правосуддя №1285/0/15-25 від 17.06.2025 року вбачається, що до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку, зараховано:
- половина строку навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1981 року по 01.07.1986 року 2 роки 5 місяців;
- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки;
- стаж роботи на посаді судді з дати призначення Указом Президента України на посаду (07.06.2007 року) до дати ухвалення Вищою радою правосуддя відповідного рішення (17.06.2025 року) 18 років 10 днів;
- загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на відставку, становить 23 роки 5 місяців 10 днів.
Непогоджуючись із неправильним обрахунком пенсійним органом стажу роботи на посаді судді та відсотковим розміром суддівської винагороди, який враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Відповідно до ч.1-3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Щодо врахування позивачу до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання, суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу, що абзацом 2 п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Згідно абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.11.2019 року у справі №727/4435/17, невключення до стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби та врахування для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.
Як встановлено судом позивач в період з 01.09.1981 року по 01.07.1986 року навчалася в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова на денному факультеті за спеціальністю «Правознавство» та позивача було призначено на посаду судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська 19.06.2007 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме: до 30.09.2016 року.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи положення абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, суд доходить висновку, що половина періоду навчання позивача в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1981 року по 01.07.1986 року підлягає зарахуванню позивачу до стажу роботи на посаді судді.
Стосовно позовних вимог в частині зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення (обрання) на посаду судді, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 року по справі №9901/805/18 зазначила, що частину 2 статті 137 Закону №1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Як встановлено судом, позивачу визначено щомісячне довічне грошове утримання у відсотковому розмірі суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, в розмірі 50% суддівської винагороди.
З означеного висновується, що пенсійним органом визначено, що стаж роботи на посаді судді позивачу визначено в розмірі 20 років.
Таким чином суд доходить висновку, що стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення (обрання) на посаду судді, позивачу зараховано пенсійним органом частково у розмірі 2 років.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці стаж роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді у розмірі 1 року.
Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1981 року по 01.07.1986 року та 1 року стажу роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% грошового утримання судді, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, з рішення Вищої ради правосуддя №1285/0/15-25 від 17.06.2025 року вбачається, що до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку, зараховано:
- половина строку навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1981 року по 01.07.1986 року 2 роки 5 місяців;
- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки;
- стаж роботи на посаді судді з дати призначення Указом Президента України на посаду (07.06.2007 року) до дати ухвалення Вищою радою правосуддя відповідного рішення (17.06.2025 року) 18 років 10 днів;
- загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на відставку, становить 23 роки 5 місяців 10 днів.
Таким чином загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 становить 23 роки 5 місяців 10 днів та з вказаного стажу підлягає обрахунку щомісячне довічне грошове утримання судді.
Суд повторно звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Отже щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в даному випадку становить 56%, виходячи зі збільшення на 6% за 3 роки роботи на посаді судді понад 20 років.
Таким чином суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 19.06.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
А отже позовній вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст.2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці стаж роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді у розмірі 1 рік та половини строку навчання в Одеському державному університеті імені I.I. Мечникова з 01.09.1981 року до 01.07.1986 року у розмірі 2 роки 5 місяців.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці стаж роботи (професійної діяльності) після навчання, вимога щодо якого визначена та надає право для призначення на посаду судді у розмірі 1 рік та половину строку навчання в Одеському державному університеті імені I.I. Мечникова з 01.09.1981 року до 01.07.1986 року у розмірі 2 роки 5 місяців.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 19.06.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський