Справа № 752/11853/25
Суддя: Данілова Т. М.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/304/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.10.2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Данілова Т.М. з участю секретаря Моркотун О.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор 2 взводу, 4 роти, 1 батальойону Полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Роянов Іван Миколайович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 004 травня 2025 року о 18 год. 05 хв. інспектором управління патрульної поліції в м. Києві Рояновим І.М. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4653577, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ромірі 680 грн. Постанова мотивована тим, що позивач, керуючи автомобілем "Lexus IS 350" номерний знак НОМЕР_1 , по бульвару Миколи Міхновського в м. Києві, здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності, вважає. постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки ОСОБА_1 рухався другою смугою справа, яка не є смугою для маршрутних транспортних засобів по бульвару Миколи Міхновського в м. Києві в напрямку автозаправки "Socar", розташованої за адресою: м. Київ, бульвар Миколи Міхновського, 35. Перед заїздом на автозаправну станцію, щойно дозволила дорожня ситуація, позивач на вимогу відпвідача виконав зупинку автомобіля, увімкнувши відповідний сигнал аварійної світлової сигналізації ТЗ, тимчасово розмістивши автомобіль на смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії інспектора управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Роянова І.М. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4653577 від 04 травня 2025 року, скасувати вказану постанову, а провадження у вказаній справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції надіслала відзив на позовну заяву.Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки в п. 7 постанови серії ЕНА №4653577 від 04.05.2025 року вказана нагрудна камера інспектора №472124, №470202, за допомогою якої було зафіксовано вказане правопорушення. Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Рояновим І.М. була винесена постанова серії ЕНА № 4653577 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень за порушення п. 17.1 ПДР, оскільки водій здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання перевагу в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигналами пристроями, ненадання перевагу маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів крім таксі на цій смузі

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Судом встановлено, що на виконання приписів частини 3 ст. 283 КУпАП в п. 7 постанови серії ЕНА №4653577 від 04.05.2025 року вказана нагрудна камера інспектора №472124, №470202, за допомогою якої було зафіксовано вказане правопорушення.

Таким чином, відповідачем виконано імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Як вбачається із наданого відповідачем відеозапису із нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Lexus IS 350" номерний знак НОМЕР_1 , по бульвару Миколи Міхновського в м. Києві, здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Покликання позивача на те, що він не порушував Правил дорожнього руху, суд відхиляє. Так, зі згаданого відеозапису чітко вбачається усвідомлення позивачем порушення ним правил дорожнього руху, а також і не заперечення ним факту здійснення керування транспортним засобом по смузі для руху маршрутних ТЗ. Таким чином, заперечуючи наведені факти, позивач фактичного намагається ввести суд в оману з метою ухилення від встановленої законом відповідальності.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень доведено суду правомірність прийнятого ним рішення.

У суду відсутні підстави вважати, що при розгляді справи відповідачем були порушені права позивача, зокрема і на надання пояснень, оскільки поліцейські безперешкодно надавали позивачу можливість висловлюватися. У зв`язку із цим, суд відхиляє відповідні посилання скаржника.

Суд не встановив суттєвих порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б могли свідчити про неповне з`ясування відповідачем обставин порушення та які могли були підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні озовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 121, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор 2 взводу, 4 роти, 1 батальойону Полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Роянов Іван Миколайович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: