Справа № 592/4438/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 р. Справа № 592/4438/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника Департаменту патрульної поліції - адвоката Бережної Юлії Петрівни - на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.06.2025 (суддя Зорік М.В., повний текст складено 22.10.25) по справі № 592/4438/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо затримання 18.03.2025.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.06.2025 позов задоволено.

Визнано незаконними дії Департаменту патрульної поліції в особі інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області щодо затримання ОСОБА_1 18.03.2025.

Департамент патрульної поліції, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що до позивача, який відмовився від складання протоколу за ст. 210-1 КУпАП у Сумському обласному об`єднаному центрі мобілізації в Сумській області, старшим лейтенантом поліції було правомірно застосовано захід адміністративного затримання на підставі ст. 260 та 262 КУпАП. Апелянт також зазначив, що судом першої інстанції помилково визнано електронне звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 №Е1007966 від 01.01.2025 неналежним доказом. Скаржник в апеляційній скарзі звернув увагу на те, що відсутність електронного звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 за №Е1007966 від 01.01.2025 не може бути підставою для висновків про неправомірність дій поліції, оскільки причиною цього є неповна відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 18.03.2025 о 09:11 год. по вул. Білопольський шлях, 18/1, у м. Суми інспектором взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції Баштовим А.І. застосовано адміністративне затримання до ОСОБА_1 , позивача доставлено до Сумського обласного об`єднаного центру мобілізації в Сумській області, який розташовано у приміщені КУ "Сумська міська лікарня № 5" по вул. Марко Вовчок, 2 у м. Суми.

Під час затримання позивача складено протокол про адміністративне затримання АЗ № 146670 від 18.03.2025, підставою чого згідно зі змістом протоколу є вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вважаючи дії щодо затримання протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження необхідності застосування адміністративного затримання, та неможливості складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, якщо таке відбулося.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 260 КУпАП встановлено, що порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 261 КУпАП Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Частиною 1 ст. 262 КУпАП передбачено, що адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У свою чергу, згідно з ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 56 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Національна поліція, зокрема, за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі 20.

Зі змісту наведених норм встановлено, що підставою для затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути відповідне звернення територіального центру комплектування та соціальної підтримки, надіслане у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС.

Обґрунтовуючи правомірність дій щодо затримання позивача, апелянт зазначив, що 18.03.2025 на гарячу лінію «102» надійшло повідомлення про порушення законодавства про мобілізацію. З інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інспектором взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 встановлено факт ухилення позивача від виконання правил військового обліку, у зв`язку з чим останній підлягає притягненню до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, на підтвердження дотримання умов, встановлених п. 56 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, відповідачем надано лист ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4/1128 від 26.05.2025 у відповідь на запит Управління патрульної поліції в Сумській області № 542841/38/032025 від 21.04.2025, яким повідомлено, що громадянин ОСОБА_1 у строк до 17.07.2024 військово-облікові документи не оновив, чим порушив правила військового обліку та за електронним зверненням № Е1007966 від 01.01.2025 був поданий у розшук як порушник правил військового обліку.

Також, в матеріалах справи наявне електронне звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 № Е1007966 від 01.01.2025 до органів Національної поліції України щодо доставлення ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, яка вчасно не оновила облікові дані у відповідності до ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"

Таким чином з 01.01.2025 щодо ОСОБА_3 у розпорядженні Національної поліції України перебувало звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо доводу позивача про невідповідність форми звернення встановленій формі 20, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 56 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 звернення районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів надсилаються у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС. У випадку відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі 20.

Тобто, виходячи з зазначеного, встановлена форма 20 застосовується лише у разі надіслання звернення районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів у паперовій формі.

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_2 звернення № Е1007966 від 01.01.2025 було надіслано в електронному форматі, а отже у районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не було підстав для надсилання зазначеного звернення у паперовій формі 20.

З відеозапису Clip-0 00:07:30, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 було запропоновано добровільно прослідувати до Сумського обласного об`єднаного центру мобілізації в Сумській області для виконання правил військового обліку. Проте позивач відмовився від зазначеної пропозиції, а тому ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ч. 5 ст. 24 Закону України "Про націонану поліцію" та ст.ст. 260-262 КУпАП, до ОСОБА_3 застосовано адміністративне затримання та доставлено до Сумського обласного об`єднаного центру мобілізації в Сумській області.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що у працівників поліції були законні підстави для затримання позивача, оскільки під час виявлення ОСОБА_3 , останній перебував в базі доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на вимогу співробітника поліції добровільно прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовився.

Стосовно доводу позивача щодо протиправного неповідомлення родичів про затримання особи за вчинення адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 261 КУпАП про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

З відеозапису, що міститься у матеріалах справи, встановлено, що позивачу було запропоновано повідомити його родичів про затримання за вчинення адміністративного правопорушення, проте позивач відмовився від зазначеного повідомлення, оскільки адміністративне затримання, на думку позивача, триватиме недовго та немає необхідності повідомляти родичів, отже у працівників поліції були підстави для неповідомлення родичів ОСОБА_1 про його затримання. (Clip-0 00:07:30)

У судовому засіданні позивач наполягав на тому, що працівники поліції були зобов`язанні встановити родичів позивача та повідомити їх про затримання ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, незважаючи на відмову позивача від повідомлення родичів про його затримання.

Колегія суддів відхиляє наведений довод позивача щодо обов`язку працівників поліції самостійно встановлювати коло родичів та проводити розшукові дії щодо них, з метою повідомлення про адміністративне затримання особи, оскільки зазначене не відповідає вимогам статті 261 КУпАП.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження правомірності дій щодо затримання позивача відповідачем надано відеозапис, який містить, у тому числі, процедуру складення протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 146670 від 18.03.2025 року.

Дослідивши вказаний відеозапис колегія суддів зазначає, що під час складення протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у тому числі роз`яснено можливість скористатись безоплатною вторинною правничою допомогою. (Clip-1 00:05:40)

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що дії інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області щодо затримання ОСОБА_1 18.03.2025 були вчинені за наявності законодавчо передбачених підстав, а отже є правомірними.

Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції наведені обставини не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Департамент патрульної поліції - адвоката Бережної Юлії Петрівни - задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.06.2025 по справі № 592/4438/25 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов

Постанова складена в повному обсязі 22.10.2025.