Справа № 120/12080/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

20 жовтня 2025 р. Справа № 120/12080/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Мультян Марина Бондівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання наказів протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання наказів протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 04.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, із доказами поважності причин його пропуску.

До суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій представник позивача зазначила, що строк звернення до суду пропущено з підстав належної підготовки повноцінної, юридично обґрунтованої, доказової та процесуально правильно оформленої позовної заяви. У зв`язку із чим, нею було направлено адвокатські запити з метою отримання необхідних доказів.

Ухвалою суду від 01.10.2025 заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення. Визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом. Продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для виконання ухвали суду від 04.09.2025 року на 7 (сім) днів. Запропоновано позивачу подати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких, або додаткових доказів, які б свідчили про неможливість вчасно звернутися до суду з позовом через поважні причини.

07.10.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій представник позивача зазначила про ті ж самі причин поважності пропуску строку звернення до суду що у попередній заяві, зокрема зазначено, що строк звернення до суду пропущено з підстав належної підготовки повноцінної, юридично обґрунтованої, доказової та процесуально правильно оформленої позовної заяви.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває і по сьогоднішній день.

Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі за текстом - Закон №2123-IX) було внесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01.05.2022, зокрема, запроваджено інші строки звернення до суду.

Тож, спірні правовідносини належить розглядати під кутом норм права, які визначені у зазначеному розділі Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на час воєнного стану в державі.

Так, частиною 4 статті 31 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу, що приймаючи Закон №2123-ІХ та доповнюючи Дисциплінарний статут розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», зокрема щодо встановлення такого короткого строку на оскарження дисциплінарного стягнення, законодавець мав на меті оптимізувати діяльність поліції, у тому числі, під час дії режиму воєнного стану, та врегулювати питання діяльності поліції передусім в умовах воєнного стану.

Тобто, внесення відповідних змін до Дисциплінарного статуту спрямовані на забезпечення діяльності поліції та ефективного виконання нею завдань в умовах воєнного стану, а також задля швидкого та оперативного реагування на дії (бездіяльність) поліцейського, у разі кваліфікування їх як такі, що можуть виразитися у грубому порушенні службової дисципліни в умовах посиленого варіанту службової діяльності та (або) підриву авторитету Національної поліції України в цілому.

Відтак, суд зазначає, що спір заявника виник у публічній службі, де строк звернення до суду складає 15 днів згідно зі статтею 31 Дисциплінарного статуту. Такі скорочені строки встановлені не для обмеження доступу до правосуддя, а для забезпечення оперативності та стабільності функціонування органів Національної поліції в умовах воєнного стану.

Законодавець, установлюючи 15-денний строк для звернення до суду, виходив із потреби швидкого вирішення дисциплінарних спорів, що мають безпосередній вплив на службову дисципліну, керованість підрозділів поліції та дотримання публічного порядку в період воєнної агресії.

Таким чином, скорочення строків оскарження дисциплінарних стягнень у період воєнного стану є виправданим і пропорційним заходом, спрямованим на забезпечення балансу між правом поліцейського на судовий захист та публічним інтересом у безперебійному функціонуванні поліції, як складової сектору безпеки і оборони держави.

Суд критично оцінює доводи представника позивача, викладені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки ухвалою суду від 01.10.2025 такі причини пропуску строку звернення до суду визнано неповажними, як такі, що не свідчать про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного подання позову.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, а також подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

За таких обставин, суд вказує, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно ознайомитися з матеріалами службового розслідування, отримати їх копії та підготувати належну позовну заяву у межах установленого законом строку. Водночас, доказів на підтвердження того, що реалізація цих прав була фактично унеможливлена або істотно ускладнена, до суду не подано.

Аргументи представника позивача щодо необхідності «належної підготовки повноцінної, юридично обґрунтованої, доказової та процесуально правильно оформленої позовної заяви» не можуть розцінюватися як поважна причина пропуску встановленого законом строку звернення до суду. Здійснення адвокатських запитів, збір доказів та опрацювання правової позиції це процесуальні дії, які здійснюються стороною за її власною ініціативою та не позбавляють її можливості подати позов у встановлений законом строк, а за необхідності - доповнити чи уточнити його пізніше, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що в будь-якому випадку, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування (постанова Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20).

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

В даному випадку, позивач, пропустивши строк звернення до суду, не наводить жодних причин пропуску строку звернення до суду, які були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. При цьому, наведені представником позивача підстави визнані судом неповажними ухвалою суду від 01.10.2025, тому підстав для поновлення строку звернення до суду позивачу немає.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку звернення до суду без поважних причин, шляхом повернення позовної заяви.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Окрім того суд вважає за належне зазначити, що дата винесення ухвали обумовлена перебуванням головуючої судді на лікарняному.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання наказів протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна