Справа № 940/1829/25
Суддя: Мандзюк С. В.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.10.2025 Провадження по справі № 2-а/940/24/25
Справа № 940/1829/25

РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Мудрик Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Тетієві Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.09.2025,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить скасувати постанову № БЦРТЦК2/175 від 05.09.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.09.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії №БЦРТЦК 2/255 від 23.08.2025 року відносно позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП виніс оскаржувану постанову №БЦРТЦК2/175 від 05.09.2025, якою позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн за не проходження військової лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності.

Позивач просить скасувати постанову, оскільки він вживав заходів щодо проходження військової лікарської комісії без невиправданих затримок за карткою обстеження та медичного огляду, врученою йому у серпні 2024 року, проте через наявні хронічні захворювання та письмові рекомендації лікарів її проходження зайняло у нього багато часу, він пройшов численні обстеження, а з 28.01.2025 до 31.05.2025 перебував на стаціонарному лікуванні.

На даний час, за твердженням позивача, він має хронічні та набуті хвороби, які виключають його мобілізацію та надав відповідні медичні виписки, висновки, консультативні та діагностичні заключення та акти.

Оскаржувану постанову позивач отримав під розписку лише 15.09.2025.

За таких обставин, позивач просить поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 22.09.2025 року відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У справах, зокрема, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (стаття 268 КАС України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Крім того, неподання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов без поважних причин кваліфіковано судом як визнання позову, що передбачено у частині четвертій статті 159 КАС України.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 15.09.2025 року, що підтверджується його власноручним написом у графі постанови «копію постанови отримав», а саме зазначено «15.09.2025 в приміщенні ТЦК м. Тетіїв» і підпис, а з даним позовом останній звернувся до суду 18.09.2025 року, тобто в межах 10-ти денного строку, визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП серії №БЦРТКЦ 2/255 від 23.08.2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП, складеного начальником відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 станом на 12 годину 00 хвилин 23.08.2025 (дата та час виявлення правопорушення) ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію, порушуючи вимоги підпункту 1 пункту 1 Додаток 2 Порядку, в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (а. с. 12).

Згідно постанови №БЦРТЦК2/175 від 05.09.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 станом на 12 годину 00 хвилин 23.08.2025 (час і дата моменту виявлення правопорушення), не пройшов військово-лікарську комісію, порушивши вимоги пп. 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (а. с. 11).

Згідно з вищезазначеною постановою, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Також в оскаржуваній постанові міститься вичерпне посилання на підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також на п.п. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560.

Водночас, вказані норми регулюють лише питання постановки на військовий облік, визначають обов`язок з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановлюють правила оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема засобами поштового зв`язку.

Разом з тим, саме п. 68-80 розділу медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів постанови КМУ від 16.052024 № 560 встановлюють загальні правила, особливості та порядок проходження військово-лікарської комісії, зокрема з метою встановлення ступеня придатності до військової служби.

Крім того, згідно абз. 3 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, суд констатує, що використане в оскаржуваній постанові правове обґрунтування є вочевидь помилковим, ймовірно через використання «шаблону» іншої постанови, яка стосувалась випадку притягнення порушника до відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на виклик, направлений особі засобами поштового зв`язку, що жодною мірою не стосується питань проходження ВЛК, а тому суд вважає, що в оскаржуваній постанові відсутнє її належне правове обґрунтування в частині стверджуваного порушення позивачем обов`язку пройти ВЛК.

Крім того, за матеріалами справи вбачається, що складений відносно позивача ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 23.08.2025 року за ч.3 ст. 210 КУпАП має серію №БЦРТКЦ 2/255, тоді як в оскаржуваній постанові зазначено, що підставою для її винесення є матеріали за протоколом серії БЦРТЦК №2/255 від 23.08.2025.

Також ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові не наведено будь-яких обставин, які б підтверджували, що не проходження позивачем станом на 12 годину 00 хвилин 23.08.2025 військово-лікарської комісії становить будь-яке порушення, а також не вказано, чому дії позивача є порушенням саме вимог пп. 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022, оскільки вищевказаний пп. 1 пункту 1 Правил не стосується проходження ВЛК, а встановлює обов`язок перебувати на військовому обліку, на якому позивач перебуває з згідно відмітки у його тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 від 11.02.2020 (а.с. 10).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з серпня 2024 ОСОБА_1 почав проходити ВЛК за карткою обстеження та медичного огляду, при цьому останній не здійснював жодних протиправних дій та не порушував законодавство у сфері оборони, проходив додаткові обстеження за рекомендаціями лікарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також встановлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа №201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа №524/7184/16-а).

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини третьої статті 286 КАС України).

З огляду викладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись статтями 6-10, 121, 122, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду для подання позовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.09.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову №БЦРТЦК2/175 від 05.09.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.В. МАНДЗЮК