Справа № 990/181/25
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №990/181/25

адміністративне провадження №Зі/990/204/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Білак М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна С.М. від розгляду справи № 990/181/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 березня 2025 року №52/зп-25 про затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного 26 та 27 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) стосовно ОСОБА_1 за пунктом 130 додатку до вказаного рішення код кандидата - « 0067317», бал - « 49,5» та за пунктом 195 додатку до вказаного рішення код кандидата - « 0099100», бал - « 59,5»;

- визнати протиправним і скасувати пункти 1, 2, 4 рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 березня 2025 року №56/зп-25 про затвердження загальних результатів першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), стосовно ОСОБА_1 та поновити участь ОСОБА_1 в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами);

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України провести повторне оцінювання виконаного ОСОБА_1 практичного завдання (код кандидата - « 0067317», код кандидата - « 0099100» екзаменаційною комісією в іншому складі, зі здійсненням фіксації балів в екзаменаційній відомості за кожен елемент практичного завдання відповідно до Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаних кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії від 17 липня 2024 року №228/зп-24, та з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2025 року (суддя-доповідач Мартинюк Н.М.) відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів у судовому засіданні з викликом сторін.

На підставі Розпорядження від 29 липня 2025 року №768/0/78-25 з огляду на службову записку секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Мельник-Томенко Ж.М. від 29 липня 2025 року №563/0/64-25 про проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк Н.М. у відпустці по вагітності та пологах (відповідно до підпункту 2.3.46 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року №39, пункту 3.2, 3.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 21 березня 2025 року №7), призначено повторний автоматизований розподіл у справах, доданих до журналу передач № 29500/25, серед яких, зокрема, і справа №990/181/25.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2025 року для розгляду адміністративної справи № 990/181/25 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Чиркін С.М., судді - Коваленко Н.В., Стародуб О.П., Стеценко С.Г., Кравчук В.М.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року справа №990/181/25 прийнята до провадження новим складом суду та призначено судове засідання.

13 жовтня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна С.М. від розгляду справи №990/181/25.

В обґрунтування заяви про відвід позивач посилається на пункт 4 частини першої статті 36 КАС України (відповідно до якого суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи та підлягає відводу (самовідводу) - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді) та зазначає про її подання з метою уникнення будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача в неупередженості судді Чиркіна С.М.

Зокрема, позивач вважає, що участь близького родича (сина) судді в доборі на посаду судді місцевого суду, який проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Чиркіна С.М. під час розгляду цієї справи. Відповідачем у цій справі є Вища кваліфікаційна комісія суддів України. У процедурі добору на посаду судді місцевого суду кандидатами на посади суддів місцевих адміністративних судів, зокрема, і сином судді Чиркіна С.М. - Чиркіним А.С. пройдено четвертий етап кваліфікаційного іспиту (практичне завдання).

На думку позивача, у разі успішного виконання практичного завдання кандидат на посаду судді місцевого суду Чиркін А.С. рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України буде допущений до наступного етапу добору - проведення співбесіди. В свою чергу за результатами співбесіди Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відносно кандидатів на посаду місцевих судів може бути прийнято рішення рекомендувати або не рекомендувати кандидата до призначення на посаду судді.

На етапі співбесіди з кандидатами на посади суддів, як завершальному етапі добору Вища кваліфікаційна комісія суддів України має надзвичайно широкі дискреційні повноваження, рішення за результатами співбесіди про рекомендацію або про відмову в наданні рекомендації про призначення кандидата на посаду судді приймаються за внутрішнім переконанням членів Комісії. Повноваження Комісії, які реалізуються нею на етапі співбесіди з кандидатами на посади суддів, належать до її виключної компетенції.

Заявник наголошує, що ймовірне негативне для Вищої кваліфікаційної комісії суддів України судове рішення в цій справі може також негативно вплинути і на результати співбесіди з кандидатом на посаду судді Чиркіним А.С., який є сином судді Чиркіна С.М.

Стверджує, що для нього, як позивача у цій справі, а також для будь-якого стороннього спостерігача, є підстави для сумнівів у неупередженості, об`єктивності судді Чиркіна С.М. під час розгляду справи.

Вважає, що участь судді в розгляді справи, відповідачем в якій виступає орган, від рішення якого залежать результати в конкурсній процедурі, де бере участь син судді, не може не створювати сумнівів в неупередженості такого судді в цій справі.

Також позивач підставою для відводу зазначає те, що суддя Чиркін С.М. брав участь в розгляді іншої справи - № 990/96/25, в межах якої розглядався позов іншого учасника конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах до ВККС, який за предметом і підставами є подібним до цієї справи.

Рішенням Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі №990/96/25 позов учасника конкурсу до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень від 12 березня 2025 року № 48/зп-25 та № 49/зп-25 у частині, задоволено частково.

Проте із ухваленим рішенням у цій справі суддя Чиркін С.М. не погодився та висловив окрему думку, за змістом якої він вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Зазначені обставини, у сукупності з фактом участі сина судді Чиркіна С.М. у доборі на посаду судді місцевого судді, оголошеного рішенням ВККС, викликають у позивача стійке уявлення про те, що справа № 990/181/25 за його адміністративним позовом не буде розглянута неупереджено та об`єктивно.

Стверджує, що така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Крім того, позивач покликався на положення статей 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з`їздом суддів України 24 жовтня 2002 року, відповідно до яких суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, які також ураховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, зазначені обставини викликають у заявника обґрунтовані сумніви щодо можливості судді Чиркіна С.М. забезпечити неупередженість та об`єктивність під час розгляду його позовної заяви, що є підставою для відводу судді згідно із пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна Сергія Миколайовича від розгляду справи №990/181/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна Сергія Миколайовича від розгляду справи №990/181/25 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2025 року для розгляду заяви визначено суддю Верховного Суду Білак М.В.

21 жовтня 2025 року суддею Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Стеценком С.Г. викладено окрему думку щодо заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна Сергія Миколайовича від розгляду справи №990/181/25.

22 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що цей відвід обумовлений у першу чергу тим, що головуючий у цій справі суддя Чиркін С.М., розглядаючи справу, діє в умовах конфлікту інтересів, спричиненого обставинами участі сина судді Чиркіна С.М. у конкурсній процедурі, результати якої прямо залежать від рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка є відповідачем у справі. Наслідком цього є формування у позивача чіткого переконання, що ця справа не може розглядатися суддею Чиркіним С.М. неупереджено та об`єктивно. При цьому вказує, що викладене в повній мірі знайшло своє відображення в окремій думці судді Стеценка С.Г. від 21 жовтня 2025 року щодо заявленого відводу.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна С.М. від розгляду справи №990/181/25, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені у статтях 36 КАС України.

Положення частини першої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, визначених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Верховний Суд зазначає, що метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим слід звернути увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді, а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.

Також Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

У заяві про відвід судді Чиркіна Сергія Миколайовича вказано, що вона подана на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді). У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що для відведення суддів з цієї підстави необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Проаналізувавши всі доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вони не містять обставин, визначених статтею 36 КАС України, за наявності яких суддя підлягає відводу. Наведені у заяві мотиви не можуть слугувати підставою для відведення судді, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях учасника процесу.

Так, позивач підставами відводу зазначає:

- ймовірне успішне виконання практичного завдання кандидатом на посаду судді місцевого суду Чиркіним А.С. та його допуск до наступного етапу добору - проведення співбесіди, під час якої ВККС має дискреційні повноваження;

- окрема думка судді Чиркіна С.М. у справі № 990/96/25.

Щодо мотивів позивача про відвід судді Чиркіна С.М. у зв`язку з участю його сина в конкурсі на посаду судді місцевого суду, Суд зазначає, що позивачем не зазначено про обставини, які б свідчили про суб`єктивну неможливість розгляду суддею Чиркіним С.М. цієї справи безсторонньо й неупереджено, чи про особисту зацікавленість в результаті її розгляду, оскільки твердження заявника будуються на припущеннях.

Крім того, судом не встановлено та позивачем не надано об`єктивних доказів про можливий вплив участі сина як учасника конкурсу на посаду судді місцевого суду на неупереджене та необ`єктивне ставлення судді Чиркіна С.М. під час розгляду справи позивача як учасника конкурсу на посаду судді апеляційної інстанції.

Щодо мотивів позивача про позицію судді Чиркіна С.М. у справі №990/96/25, то Суд зазначає, що при вирішенні справи по суті, мотиви та підстави прийняття ВККС рішень в межах різних конкурсних процедур не є однаковими, оскільки пов`язані з відмінними обставинами, зокрема, їх проведення обумовлене конкурсами до різних юрисдикцій, інстанцій, етапів, а також особливостями індивідуального проходження цих процедур учасниками.

Вказані мотиви свідчать фактично про незгоду заявника з висловленою суддею Чиркіним С.М. окремою думкою у справі №990/96/25, що в свою чергу, не може слугувати підставою для відводу судді відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України.

Інших аргументів та доказів, які б підтверджували безсторонність судді Чиркіна С.М., або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та необ`єктивності, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Суд також зауважує, що адміністративні справи щодо законності дій та рішень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України згідно вимог статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає Верховний Суд як суд першої інстанції у складі п`яти суддів. За наслідками розгляду таких адміністративних справ Верховний Суд ухвалює рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку. Тобто позивач, у випадку незгоди з судовим рішенням у цій справ, має право його оскаржити до Великої Палати Верховного Суду, виклавши свої мотиви та доводи в апеляційній скарзі.

Отже, доводи і обставини, на які посилається заявник, не можуть слугувати підставою для сумніву в безсторонності судді під час розгляду справи №990/181/25.

У заяві відсутні посилання на конкретні факти прояву суддею поведінки, яка б свідчила про його неупередженість чи заінтересованість у результаті розгляду цієї справи.

Інші підстави, передбачені статтею 36 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Чиркіна С.М. і викликали необхідність його відводу, відсутні.

У зв`язку з цим у задоволенні поданої заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись статтями 40, 243, 248, 256 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чиркіна С.М. від розгляду справи №990/181/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Білак