Справа № 140/11855/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/11855/25
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Шепелюк В.Л., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з такими позовними вимогами:

визнати протиправною та скасувати постанову №2604 за справою про адміністративне правопорушення, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати (видалити) інформацію (запис) з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (програма «Оберіг») відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити письмове звернення до Луцького відділення поліції ГУНП у Волинській області, щодо скасування (видалення) інформації (запису) про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне порушення;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до суду належним чином засвідченні копії всіх матеріалів двох адміністративних справ відносно ОСОБА_1 за березень 2025 року, в тому числі протоколи по справі про адміністративне правопорушення та постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до суду належним чином засвідченні копії всіх матеріалів адміністративної справ відносно ОСОБА_1 за липень 2025 року, втому числі докази направлення мені повістки (виклику) для розгляду матеріалів адміністративної справи, щодо складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення №2604 від 12 липня 2025 року з зазначеною датою та часом такого розгляду, а також підтвердження не отримання мною такої повістки (виклику) з відміткою Укрпошти про закінчення строку зберігання, не отримання чи відмови від отримання рекомендованого листа з повісткою (викликом);

зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надати до суду матеріали виконавчого провадження ВП №79002427 від 03 вересня 2025 року.

зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України закрити виконавче провадження ВП №79002427 від 03 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 , винести постанову про закриття виконавчого провадження, зобов`язати не стягувати виконавчий збір та інші платежі з ОСОБА_1 та зняти арешт з банківських рахунків (карток).

Як передбачено пунктами 3 - 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 160 КАС України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як передбачено пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У контексті наведеного позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, які повинні відповідати суті спірних правовідносин, тим самим сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Обов`язок з формулювання позовних вимог на етапі подання позовної заяви покладається на позивача.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію між місцевими загальними як адміністративними судами та окружними адміністративними судами.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 27 КАС України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, вимога про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 липня 2025 року №2604 за справою про адміністративне правопорушення не підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 КАС України, згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Аналізуючи частину першу статті 5 КАС України, суд звертає увагу на те, що права, свободи або законні інтереси особи підлягають судовому захисту в адміністративному суді за наявності наступних обов`язкових умов безпосереднього порушення прав, свобод або законних інтересів особи, вчинення такого порушення законодавчо визначеним суб`єктом, а саме суб`єктом владних повноважень, та у разі порушення прав, свобод або законних інтересів особи у спосіб встановлений законодавством, а саме рішенням, дією чи бездіяльністю такого суб`єкта.

За змістом положень статей 244-245 КАС України для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії суду необхідно встановити, яку протиправну бездіяльність допущено відповідачем чи які конкретно протиправні дії було вчинено відповідачем. Тобто, під час звернення до суду позивачем необхідно пред`явити в позові основну позовну вимогу (визнання рішення, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень протиправними) та похідну позовну вимогу (зобов`язання утриматися від вчинення певних дій чи вчинити певні дії).

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги не відповідають вказаним приписам, оскільки не зазначено якими саме діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи та інтереси, та які конкретно рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень він просить визнати протиправними.

Крім того, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені в статті 287 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Частиною другою статті 287 КАС України обумовлено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець. Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду (частини третя-четверта статті 287 КА України).

Обираючи спосіб захисту, Шаміс М.О., зокрема просить зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України закрити виконавче провадження від 03 вересня 2025 року ВП №79002427, винести постанову про закриття виконавчого провадження, зобов`язати не стягувати з нього виконавчий збір та інші платежі та зняти арешт з банківських рахунків (карток).

Фактично позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2025 року ВП №79002427.

Строк звернення до суду з позовом про оскарження дій та постанов державного виконавця становить 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною шостою статті 161 КАС України обумовлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Із цим позовом позивач звернувся до суду 16 жовтня 2025 року. При цьому відомостей про отримання позивачем спірної постанови та документальне підтвердження цього факту матеріали позовної заяви не місять, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання строку звернення до суду, тобто питання, вирішення якого передує відкриттю провадження у справі.

Необхідно зазначити, що відповідно до частини першої статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Про відкриття виконавчого провадження виконавець виносить постанову (частина п`ята статті 26 Закону України Про виконавче провадження).

Так само про арешт коштів боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 18 Закону України від Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

З огляду на наведені норми позовні вимоги не є конкретизованими, оскільки позивачем не зазначено на які саме рахунки накладено арешт, а зміст позовних вимог не повинен тлумачитися неоднозначно ні судом, ні іншими учасниками справи.

Крім того, як передбачено частиною третьою статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2024 року 3028,00 грн.

У даній справі подано позовну заяву до двох відповідачів, в якій заявлено вимоги немайнового характеру, кожна з яких повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 211,20 грн.

До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 10 жовтня 2025 про сплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн, тобто у меншому розмірі як це передбачено законом.

Разом з тим, з огляду на вищенаведені недоліки у формуванні позовної заяви, суд позбавлений можливості визначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити за подання даного адміністративного позову.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки скарги шляхом подання нової редакції позовної заяви (разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи), в якій позовні вимоги викласти з урахуванням правил підсудності, відповідно до частини першої статті 5 КАС України, з чітко сформованими позовними вимогами до кожного відповідачів, викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а також доказів отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2025 року ВП №79002427 та у разі пропуску строку, встановленого частиною другою статті 287 КАС України - також заяви про поновлення строку звернення до суду із наведенням підстав поважності причин його пропуску разом з доказами на підтвердження таких обставин, та сплатити судовий збір відповідно до кількості заявлених вимог.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву буде повернуто позивачеві без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В. Л. Шепелюк