Справа № 160/23183/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
12.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до НОМЕР_1 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що районна ВЛК проігнорувала його заяву про направлення на ЕКОПФ, а 20 РВЛК, розглянувши його скаргу, не прийняла обґрунтованого рішення щодо направлення на ЕКОПФ, чим порушила права позивача та вимоги п. 3.3 Наказу МОУ № 402, а також права, гарантовані ст. 49 Конституції України та ст. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При цьому, позивач вважає, що його медичний стан (Сколіоз ІІІ ст. більше 38 місяців зі стійким порушенням функцій) повністю відповідає Критеріям направлення його на ЕКОПФ згідно з Постановою КМУ № 1338.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою витребувано у НОМЕР_1 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України у вигляді належним чином засвідчених копій: звернення ОСОБА_1 , відповіді на це звернення та копії всіх документів, що стали підставою або були прийняті до уваги під час прийняття рішення за результатами розгляду звернення позивача, в тому числі копії всіх матеріалів медичного огляду та копії рішень або висновків, якщо такі приймалися, щодо направлення позивача на експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи.
16.09.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказав, що станом на момент звернення позивача до НОМЕР_1 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України він мав статус військозобов`язаного. Зауважив, що питання визначення діагнозу, придатності та застосування статей Розкладу хвороб належать до дискреційних повноважень ВЛК, і суд не вправі перебирати на себе ці функції чи оцінювати професійні дії лікарів. Суд може перевіряти лише процедуру прийняття постанови. Щодо розгляду скарги та її перенаправлення відповідач зазначив, що 20 РВЛК було розглянуто скаргу позивача та на виконання окремого доручення ЦВЛК ЗСУ від 11.01.2024 № 598/695, направлено звернення за належністю для подальшого розгляду та прийняття обґрунтованого рішення, про що заявника було проінформовано.
Також окремо зазначив, що з 1 січня 2025 року позивач повинен звернутися до свого лікуючого лікаря (або до голови ВЛК, якщо особа є військовослужбовцем), який формує електронне направлення на оцінювання. Експертна команда проводить оцінювання (очно, заочно або з використанням засобів телемедицини або з виїздом до місця лікування/перебування пацієнта) та ухвалює рішення про встановлення інвалідності.
16.09.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зауважив, що п. 3.3 розділ І Положення №402 прямо вимагає ухвалення вмотивованої постанови за скаргою. Позивач вважає, що формальна відповідь без вирішення суті скарги є протиправною бездіяльністю. При цьому, на думку позивача, клінічні стани, наведені в матеріалах справи (зокрема, стійкі порушення опорно-рухового апарату із тривалістю понад 12 місяців), відповідають критеріям направлення його на ЕКОПФО.
Від третьої особи пояснень щодо предмету позову не надійшло.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , військовозобов`язаний, проходив військово-лікарську комісію (ВЛК) у ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі закладу охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська лікарня №3" Криворізької міської ради.
Згідно з довідкою ВЛК №2025-016-1053-2014-0 від 16.06.2025 року: «Проведено медичний огляд «ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 » 16.06.2025 р.
Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва)
Опис діагнозу: Сиондилогенна торакалгія.
Опис діагнозу: Виразкова хвороба ДПК, неактивна фаза. Хронічний катаральний езофагіт. Хронічний катаральний гастрит. Хронічний ерозивний гастродуоденіт, загострення. Нр(-). Дивертикульозна хвороба товстого кишкіника. Хронічний коліт, ремісія.
Опис діагнозу: Сколіоз ІІІст, кіфоз II ст грудного відділу хребта. ОХЗ грудо-поперекового відділу хребта
На підставі статті 646, 53в, 52в, 23в графи II розкладу хвороб
Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.».
16.06.2025 року позивач звернувся із заявою до голови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 на базі закладу охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська лікарня №3" Криворізької міської ради (за вхідним № 423), в якій просив надати електронне направлення на проведення експертизи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи для встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітнії осіб.
Листом від 27.06.2025 року №696 голова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 на базі закладу охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська лікарня №3" Криворізької міської ради повідомив позивача про те, що: «..згідно даних
наданої медичної, документації та відповідно до Постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 року, яке регламентує всі питання, пов`язані з встановленням та критеріями груп інвалідності, Національного класифікатора функціонування обмежень життєдіяльності та здоров`я (НК 030:2022), затвердженого наказом Міністерства економіки України від 09.04.2022 № 810, підстав для надання Вам електронного направлення військово-лікарської комісії до експертної команди щодо оцінювання повсякденного функціонування особи немає.».
Листом від 15.07.2025 №1854/5334 відповідач повідомив позивача про те, що: «У 20 регіональній військово-лікарській комісії розглянуто скаргу щодо ОСОБА_2 , 1986 р.н. стосовно проходження ним огляду військово-лікарською комісією ТЦК та СП.
Враховуючи зазначене, та на виконання вимог окремого доручення начальника комісії - голови військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 11.01.2024 року №598/695, направляю за належністю звернення щодо військовослужбовця ОСОБА_2 , 1986 р.н. для подальшого розгляду та прийняття обґрунтованого рішення. Заявнику до відома.».
Вважаючи бездіяльність 20 регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо прийняття рішення за скаргою ОСОБА_1 про направлення його на експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФ) протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (зі змінами) «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 1-2 військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно з п.п. 1.1 п. 1 розділу 1 Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п.п. "б" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII, під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
При цьому, згідно з абзацом 15 підпункту "а" пункту 20.3 Положення №402, при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Придатний": ...до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.
Пунктом 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Згідно з абз.1-7 п.2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Відповідно до абз.1-3 п. 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:

Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);

ВЛК регіону.

Згідно з положеннями підпункту 2.5.1, 2.5.4 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

Як передбачено вимогами п.п. 2.3.4 п. 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК має право оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Згідно з п.п. 2.3.5 п. 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до пп. 2.4.5 п. 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. п. 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).

Згідно з п.п. 2.5.11. п.2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 документи позаштатних ВЛК скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.

Відповідно до п.п. 2.8.1., 2.8.2. п.2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.

Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.

Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП.

ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення.

Згідно з пп.2.8.3., 2.8.4. п.2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3, 3.4 глави 3 розділу І Положення №402, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 №735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за №94/29962.

Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.

У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.

Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує бездіяльність 20 регіональної військово-лікарської комісії Міністерство оборони України щодо прийняття рішення за скаргою позивача про направлення його на експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФ).

Згідно з п. 3.3. глави 3 розділу І Положення № 402, ВЛК регіону зобов`язана розглядати скарги на дії/бездіяльність нижчих ВЛК та приймати обґрунтоване рішення.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було розглянуто скаргу щодо позивача стосовно проходження ним огляду військово-лікарською комісією ТЦК та СП шляхом направлення його звернення за належністю для подальшого розгляду та прийняття обгрунтовано рішення (лист відповідача від 15.07.2025 № 1854/5334).

Разом з цим, суд зазначає, що направлення скарги «за належністю» є процедурним кроком, але не є прийняттям обґрунтованого рішення по суті скарги у розумінні п. 3.3 Положення № 402.

На переконання суду, обов`язок ВЛК, яка розглядає скаргу, полягає у наданні вичерпної відповіді заявнику: чи відповідають його медичні документи критеріям для направлення на ЕКОПФ (Постанова КМУ № 1338), чи ні, а тому, факт неприйняття обґрунтованого рішення (постанови) щодо скарги позивача є протиправною бездіяльністю, відтак, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності 20 РВЛК щодо прийняття рішення за скаргою позивача підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача прийняти обґрунтоване рішення про направлення позивача на експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФ), суд зазначає, що не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Стосовно компетенції адміністративного суду, то останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти обґрунтоване рішення про направлення позивача на експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФ), задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу позивача від 01.07.2025 рокук та прийняти відповідне рішення по суті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованимии та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 20 регіональної військово-лікарської комісії Міністерство оборони України щодо прийняття рішення за скаргою ОСОБА_1 про направлення його на експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФ).

Зобов`язати 20 регіональну військово-лікарську комісію Міністерство оборони України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.07.2025 року та прийняти обґрунтоване рішення по суті скарги.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань 20 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник