Справа № 420/32021/24
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №420/32021/24

адміністративне провадження № К/990/42693/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Південного офісу Держаудитслужби на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі №420/32021/24 за позовом Управління капітального будівництва Одеської міської ради до Південного офісу Держаудитслужби, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю компанія «ЕКСТЕР`ЄР-ДИЗАЙН», про визнання протиправним та скасування висновку,

У С Т А Н О В И В :

Управління капітального будівництва Одеської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати висновок Південного офісу Держаудитслужби від 30 вересня 2024 року про результати моніторингу процедури закупівлі Управління капітального будівництва Одеської міської ради закупівлі UА-2024-07-23-010259-а щодо закупівлі робіт «Ремонтно-реставраційні роботи приміщень хірургічного павільйону, який є частиною КНП «Міська клінічна лікарня №1», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32. Коригування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок Південного офісу Держаудитслужби від 30 вересня 2024 року про результати моніторингу процедури закупівлі Управління капітального будівництва Одеської міської ради закупівлі UА-2024-07-23-010259-а щодо закупівлі робіт «Ремонтно-реставраційні роботи приміщень хірургічного павільйону, який є частиною КНП «Міська клінічна лікарня №1», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32. Коригування».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі №420/32021/24 - скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким адміністративний позов Управління капітального будівництва Одеської міської ради задоволено частково.

Визнано протиправним абзац перший пункту 2 в частині встановлення порушення вимог абзацу 8 пункту 28 Особливостей та пункт 3 Висновку Південного офісу Держаудитслужби (, вул.Канатна 83, м.Одеса) від 30 вересня 2024 року про результати моніторингу процедури закупівлі Управління капітального будівництва Одеської міської ради закупівлі UА-2024-07-23- 010259-а щодо закупівлі робіт «Ремонтно-реставраційні роботи приміщень хірургічного павільйону, який є частиною КНП «Міська клінічна лікарня №1», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоєдовська, 32. Коригування».

В решті позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Південного офісу Держаудитслужби на користь Управління капітального будівництва Одеської міської ради судовий збір у розмірі 2018,00 дві тисячі вісімнадцять) грн.

20 жовтня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Південного офісу Держаудитслужби на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі №420/32021/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити у визнанні протиправним та у скасуванні абзацу першого пункту 2 та пункту 3 висновку про результати моніторингу процедури закупівлі за номером UА -2024-03-21-012367-а.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року справу №420/32021/24 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що ця справа має важливе, виняткове значення для Південного офісу Держаудитслужби, з метою дотримання норм законодавства, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Також скаржник вказує, що ця справа становить значний суспільний інтерес, так як стосується витрачання бюджетних коштів, пов`язана із забезпеченням ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника, оскільки скаржником не обґрунтовано, в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.

Вжите національним законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Указане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням і захистом цінностей, утрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення: визначення і зміну конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Суд зазначає, що касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Суд також відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південного офісу Держаудитслужби на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі №420/32021/24 за позовом Управління капітального будівництва Одеської міської ради до Південного офісу Держаудитслужби, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю компанія «ЕКСТЕР`ЄР-ДИЗАЙН», про визнання протиправним та скасування висновку.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко