Справа № 320/49150/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

22 жовтня 2025 року Київ № 320/49150/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

24.09.2025 ОСОБА_1 звернулася через підсистему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований 02.10.2025) до Головного управління ДПС у м. Києві.

Просить суд:

- позовну заяву (адміністративний позов) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відповідача № 0-2615 від 15.09.2025 задовольнити.

- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу податкову знижку за наслідками звітного податкового 2024 року за навчання її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (2011 року народження) у сумі 92 560,13 грн.

У пункті 1 прохальної частини позовної заяви заявлено про забезпечення позову. Заява зареєстрована 03.10.2025, відповідно до якої заявник просила суд зупинити дію податкової вимоги відповідача № 0-2615 від 15.09.2025, зобов`язати відповідача скасувати всі дії, вжиті або належні до вжиття для стягнення «податкового боргу», а також виключити в електронному кабінети платника суми оскаржуваної податкової вимоги як «податкового боргу».

Ухвалою суду від 03.10.2025 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 03.10.2025 позовну заяву залишено без руху.

12.10.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, яка зареєстрована 13.10.2025, що підтверджено протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, до якої додано квитанцію від 12.10.2025 № 8052-5553-0608-0447 про сплату 908,40 грн судового збору за заяву про забезпечення позову.

Заявник просить суд: зупинити дію податкової вимоги відповідача № 0-2615 від 15.09.2025; зобов`язати відповідача зупинити вжиття всіх заходів зі стягнення податкового боргу; зобов`язати відповідача скасувати всі дії, що вже були вжиті або належні до вжиття для стягнення податкового боргу; зобов`язати відповідача вжити всіх необхідних заходів, щоб прибрати інформацію про наявність у позивача податкового боргу в Електронному кабінеті платника та інших реєстрах і електронних системах обліку до моменту вирішення справи по суті; заборонити відповідачу вносити додаткові записи щодо оскаржуваної податкової вимоги Головного управління ДПІ у м. Києві від 15.09.2025 № 0-2615.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 13.10.2025 по 21.10.2025, заяву розглянуто 22.10.2025.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що заявлені в оскаржуваній податковій вимозі суми не мають статусу податкового боргу, оскільки заявником не узгоджувались. Ні акта камеральної перевірки, ні податкового повідомлення-рішення не отримувала. Із 23.04.2025 заявником подано до податкових органів заяву про обмін інформацією в кабінеті платника, але відповідач, незважаючи на це, ігнорує можливість належним чином надавати документи і самовільно визначає статус податкового боргу за сумами заявленої заявником податкової знижки. Зазначено, що так само відповідач порушував законодавство і при поданні податкової декларації за 2023 рік. Наразі у Київському окружному адміністративному суді знаходиться справа № 320/19045/25 (суддя Кочанова П.В.), де податкова, на переконання заявника, неправомірно позбавляє її права на податкову знижку, нехтуючи її правами на оскарження та подання заперечень. Наразі відповідач виписав на її ім`я оскаржувану податкову вимогу і за нею рахується податковий борг у сумі 92 560,13 грн, що може призвести до обмеження права на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються пеня та застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штрафи), визначені Податковим кодексом України. У податковій вимозі зазначено, що податковим органом буде здійснено опис майна у податкову заставу. Із урахуванням дій відповідача, заявник ще до моменту вирішення справи по суті може зазнати негативних наслідків порушень законодавства, які вона ніколи не скоювала. Зазначає, що працює на керівній посаді у компанії ТОВ «Гугл» і таке технічне створення відповідачем податкового боргу може перешкоджати її професійній діяльності, що заявник уважає засобом тиску на неї з боку відповідача за намір скористатись належним правом на податкову знижку. Зауважила, що Електронний кабінет платника повністю перебуває під контролем відповідача, який всупереч закону самостійно вносить на власний розсуд записи до її кабінету, має технічну можливість прибирати чи додавати документи і докази, що можуть мати для неї доволі істотні негативні юридичні наслідки.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із системного аналізу зазначених положень убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вжиття заходів забезпечення позову вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням всіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваної податкової вимоги, оскільки встановлення очевидності ознак її протиправності без розгляду справи по суті є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав уважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Разом із тим, у разі забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної вимоги, суд фактично надасть правову оцінку її правомірності до розгляду справи по суті, що у свою чергу не відповідає завданням адміністративного судочинства.

До заяви про забезпечення позову заявником не надано жодних доказів, що відповідачем почали вчинятися дії щодо стягнення податкового боргу тощо.

Суд констатує, що така обов`язкова умова для забезпечення позову, як наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Отже на цьому етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної вимоги. Крім того, встановлення ознак її протиправності є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, ураховуючи предмет позову, що є неприпустимим на цій стадії судового процесу.

Також суд зазначає, що всі наведені заявником обставини у позовній заяві потребують доказуванню, крім того, їх не можна вважати такими, що очевидно призведуть до заподіяння шкоди її правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі або свідчать про очевидність ознак протиправності оскаржуваної вимоги відповідача.

За вказаних обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову за відсутності доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також за відсутності реальної загрози невиконання судового рішення у випадку ухвалення його на користь ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Скрипка І.М.