Справа № 160/13252/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року Справа №160/13252/24

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 , яка подана у порядку статті 382 КАС України у справі № 160/13252/24,

установив:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024р. по справі №160/13252/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 р. та у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення (3875,69 грн. щомісячно) відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.09.2025 р. надійшла заява від представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку статті 382 КАС України у справі № 160/13687/23.

В обгрунтування вказаної заяви, позивач зазначив, що рішення станом на сьогодні, майже більше року, залишається не виконаним. Представник позивача звертався до відповідача щодо виконання судового рішення. На вказане звернення, відповідачем не було надано відповіді. При цьому, жодних належних, допустимих доказів щодо вчинення відповідачем дій по виконанню судового рішення, представнику чи позивачу не надано, що ставить під сумнів бажання добровільно виконати відповідачем судове рішення. Також, відповідачем не надано жодного розрахунку щодо нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, щодо нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення (3875,69 грн. щомісячно) відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, а також щодо нарахування компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати, що додатково свідчить про те, що судове рішення не виконується відповідачем в повному обсязі. Отже, з наведеного можна встановити, що на даний час рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/13252/24 не виконано взагалі, оскільки відповідач Військова частина НОМЕР_1 , не нарахувала та не виплатила ОСОБА_1 : - індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; - індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення (3875,69 грн. щомісячно) відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року; - компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

13 жовтня 2025 року від відповідача надійшов звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024р.

В обгрунтування звіту відповідач зазначив, що вона діє в межах своїх повноважень, а її фінансування здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України через Міністерство оборони, яке є головним розпорядником бюджетних коштів. Військова частина НОМЕР_1 не є суб`єктом господарювання і не має інших джерел фінансування, окрім державного бюджету. На виконання рішення суду вона підготувала заявки на отримання коштів, проте фінансування від забезпечувального органу (в/ч НОМЕР_2 ) не надійшло. Таким чином, відсутні законні можливості виконати рішення без надходження бюджетних коштів. Військова частина планує виконати рішення суду протягом двох місяців після отримання фінансування. Вона просить суд прийняти звіт про виконання рішення та звільнити командира частини від накладення штрафу у випадку неприйняття звіту, оскільки всі передбачені законом дії для виконання рішення були здійснені.

Розглянувши звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 №4094 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень (далі - Закон №4094), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Відповідно до норм ст.ст. 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина четверта та сьома статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, ним не виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024р. по справі №160/13252/24.

Враховуючи зазначене, підстави для прийняття звіту про виконання рішення суду відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом враховується той аргумент, що фінансування відповідача здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України через Міністерство оборони, яке є головним розпорядником бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що рішення суду у повному обсязі не виконано, а отже поданий звіт відповідача про виконання судового рішення не підлягає прийняттю судом.

Враховуючи, що судове рішення стосується здійснення виплат заборгованості та відповідачем надано докази які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, суд вважає необхідним звільнити відповідача від сплати штрафу, оскільки вважає, що на момент розгляду звіту подані відповідачем докази є достатніми і вичерпними.

Враховуючи викладені норми, а також зміст звіту про виконання судового рішення, суд вважає, що відповідачем наведені достатні факти та обставини, що підтверджують вжиття ним певних заходів з метою виконання зазначеного рішення суду.

З урахуванням наведеного, та враховуючи те, що рішення суду залишається не виконаним, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для надання звіту про виконання судового рішення на шістдесят днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У прийнятті та затвердженні звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024р. по справі №160/13252/24 - відмовити.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 строк у 60 днів для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024р. по справі №160/13252/24.

Звільнити керівника командира військової частини НОМЕР_1 від сплати штрафу відповідно до частини 3 статті 382-3 КАС України за наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024р. по справі №160/13252/24.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко