Справа № 640/8529/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8529/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Ігор Володимирович, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної міграційної служби України (далі відповідач 1, ДМС України), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі відповідач 2, ГУДМСУ в Харківській області), у якому з урахуванням поданих 02.06.2021 уточнень позовних вимог просить:

визнати протиправним та скасувати висновок №62/2017 службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області 10.03.2017, та затверджений Державною міграційною службою України 23.03.2017, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.05.2012 (далі також - Висновок);

зобов`язати Державну міграційну службу України письмово повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу та підрозділи Головних управлінь, Управлінь Державної міграційної служби України в областях про скасування висновку службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дійсність паспорта громадянина України НОМЕР_2 від 05.01.2012 і паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.05.2012.

Протиправність оскарженого Висновку представник позивача мотивує, по-перше, відсутністю передбачених пунктом 89 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №152 від 07.05.2014, підстав визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон, про що, на його думку, свідчить те, що у Висновку не наведено жодного факту порушення вимог законодавства при оформленні паспорта позивача. Також незаконність документування позивача паспортом громадянина України для виїзду за кордон відповідачі мотивують неможливістю підтвердити або спростувати факт прийняття рішення ГУДМС України в АР Крим щодо набуття позивачем громадянства України та необхідністю додаткової перевірки інформації щодо первинного в`їзду позивача на територію України й перетину ним державного кордону, що є виключно припущеннями відповідачів і не передбачено чинним законодавством в якості підстави для визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

По-друге, здійснюючи службове розслідування підстав документування позивача саме паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та визнаючи за результатами службового розслідування недійсним лише цей паспорт, відповідачі водночас протиправно та безпідставно прийняли рішення вжити заходів щодо виявлення та вилучення також і паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого позивачу Залізничним РВ у м.Сімферополі ГУ ДМС України в АР Крим 05.01.2012, без проведення відповідного службового розслідування, передбаченого «Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 №320.

Безпідставно та з порушенням визначеного законодавством порядку визнавши недійсним оформлений позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , відповідачі позбавили позивача можливості посвідчити свою особу та підтвердити громадянство України, у тому числі за кордоном, а також позбавили права на виїзд з України та в`їзд в Україну, в наслідок чого протиправно обмежили та фактично порушили гарантовані Конституцією України права, свободи та інтереси позивача. При цьому позивач позбавлений можливості використовувати наявний у нього паспорт громадянина України НОМЕР_2 , оскільки відповідачі за результатами проведення службового розслідування визнали недійсним лише паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , однак безпідставно повідомили відповідним державним органам також й про недійсність паспорта громадянина України НОМЕР_3 .

Покликаючись на вказане, представник позивача у підсумку просить задовольнити позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

27.05.2021 ГУДМСУ в Харківській області подало відзив.

02.06.2021 представником позивача подано відповідь на відзив відповідача-2.

04.06.2021 відповідачем-1 подано відзив.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» визначено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

На підставі Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, акту приймання-передачі від 29.01.2025, розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №1 від 03.02.2025 «Про здійснення реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва» та протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 14.04.2025 головуючим суддею у справі № 640/8529/21 визначено суддю Пекного А.С.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 цю адміністративну справу прийнято до провадження та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Розпочато розгляд справи спочатку.

01.05.2025 відповідачами повторно подані відзиви.

У поданих відзивах відповідачі заперечують проти задоволення позову, посилаючись на наведені у Висновку обставини, а також вказуючи, що передумовою для оформлення та видачі паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон є набуття особою громадянства у визначеному законодавством порядку. Відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України, наданої ОСОБА_1 , він набув громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», проте відсутня будь-яка інформація щодо проживання в Україні самого ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Газа Палестина, його батьків, або родичів, коло яких встановлює стаття 8 Закону України «Про громадянство України», а отже відсутнє будь яке документальне підтвердження належності ОСОБА_1 до громадянства України. Зазначають, що на запит ДМС від 23.11.2016 № 6.3/13708-16 щодо прийняття до громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрація Президента України повідомила листом від 06.12.2016 №20-13/72, що матеріали стосовно прийняття до громадянства України зазначеного громадянина на розгляді Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили. Також вказують, що наказом ДМС України № 348 від 23.12.2016 «Про визнання недійсними бланків», було анульовано бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , яким документований позивач.

З огляду на викладене, відповідачі стверджують, що з`ясовані обставини дають підстави стверджувати про відсутність у позивача підстав для набуття громадянства за вказаною статтею Закону, і як наслідок документування останнього паспортом громадянина України для виїзду за кордон, визнаного таким, що підлягає вилученню та знищенню оскарженим Висновком.

Вважають, що оскаржений Висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до законодавства, що регулює правовідносини в сфері набуття громадянства України та документування осіб паспортом громадянина України, а тому просять відмовити у задоволенні позову.

02.06.2021 представник позивача у відповіді на відзив відповідача-2 наводить міркування та аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві та зазначає, що відповідач-2 не надав суду будь-яких документів, отриманих під час проведення службового розслідування та покладених в основу оскарженого Висновку, не навів спростування твердженням позивача щодо невідповідності оспорюваних дій положенням пунктів 55 та 56 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152, не надав суду доказів наявності будь-якої із підстав визнання недійсним паспорту громадянина України для виїзду за кордон, не навів доводів щодо того, ким та які саме вимоги законодавства були порушені під час оформлення паспорту. Звертає увагу на те, що припущення відповідача-2 щодо безпідставності документування позивача паспортом громадянина України для виїзду за кордон за відсутності передбачених статтею 8 Закону України «Про громадянство України» підстав, мало бути предметом відповідного службового розслідування та прийняття відповідного рішення компетентним органом у порядку, визначеному статтею 21 Закону України «Про громадянство України», однак такої перевірки не проводилось і відповідне рішення не приймалось. Також заперечує проти твердження відповідача-2 про визнання наказом ДМС України №348 від 23.12.2016 недійсним (анулювання) паспорта громадянина України НОМЕР_2 , позаяк відповідачем-2 не доведено, що вказаним наказом було визнано недійсним саме оформлений Позивачу паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 05.01.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВСУ в АР Крим. Крім того, відповідно до положень пункту 10.4 затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 №320 «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», виданий позивачу паспорт громадянина України міг бути визнаний недійсним не шляхом видання наказу про визнання недійсними бланків, а виключно шляхом проведення службового розслідування та оформлення відповідного висновку, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.08.2018 у справі №818/590/17, від 27.06.2019 у справі №826/8658/18, від 26.07.2019 у справі №826/27149/15, від 18.09.2019 у справі №826/27148/15, від 09.10.2019 у справі №826/9462/16, від 26.02.2020 у справі №826/27146/15 та від 26.02.2020 у справі №826/20841/15.

У підсумку просить позов задовольнити.

Інших заяв по суті учасники справи не подавали.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 05.01.2012 Залізничним РВ у Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим.

У цьому паспортному документі місцем народження позивача зазначено м. Газа, Палестина, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також в паспортному документі проставлені відмітки: про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , учинений 05.01.2012 Желєзнодорожним РВ СМУ ГУМВС України в АР Крим; про реєстрацію місця проживання з 19.11.2014 по 19.05.2015 за адресою АДРЕСА_2 , учинений Шевченківським РВ ГУДМС України у Львівській області; про сімейний стан реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 , яка учинена 05.12.2006 за №105133 Державою Палестина у м. Газі.

Позивач звернувся 15.05.2012 до міжрегіонального центру видачі паспортних документів ДДГІРФО МВС України у місті Харкові з заявою-анкетою щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

При зверненні позивач надав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 05.01.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 .

16.05.2012 за результатами розгляду заяви про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, уповноваженою особою ДДГІРФО МВС України у місті Харкові прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.05.2012, орган видачі 6390.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.05.2012 позивач отримав 21.05.2012.

У подальшому наказом ДМС України №348 від 23.12.2016 «Про визнання недійсними бланків», було анульовано бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , яким документований позивач.

На виконання вимог пункту 91 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, та за дорученням Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, начальником відділу централізованого оформлення документів № 2 Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУДМС України в Харківській області здійснено службове розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого складено оскаржений у цій справі Висновок №62/2017 від 10.03.2017.

Висновок погоджений в.о. завідувача сектору юридичного забезпечення ГУДМС України в Харківській області, заступником начальника ГУДМС України в Харківській області, в.о. начальника ГУДМС України в Харківській області та 23.03.2017 затверджено директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України.

Службовим розслідуванням встановлено, що матеріали документів щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, наданих громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знищені за терміном зберігання відповідно до акту № 03/4-226 від 24.02.2016, проте згідно даних бази ДІС 15.05.2012 до міжрегіонального центру видачі паспортних документів ДДГІРФО МВС України у місті Харків з заявою-анкетою щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон звертався громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Палестини, який надав паспорт громадянина Палестини, який надав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 05.01.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВСУ В АР Крим, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 , документи згідно з переліком, передбаченим у пункті 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 № 231.

За результатами розгляду заяви про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон 16.05.2012 уповноваженою особою ДДГІРФО МВС України у місті Харків прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.05.2012, органом 6390.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.05.2012 громадянин ОСОБА_1 отримав 21.05.2012.

На момент надання документів, місце проживання заявника було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відомостями бази даних громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у 1981 році в Палестині.

Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Палестини, документований 05.01.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВСУ в АР Крим паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Також розслідуванням встановлено, що наказом ДМС України № 348 від 23.12.2016 «Про визнання недійсними бланків» паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 виданий 05.01.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВСУ в АР Крим, визнаний недійсним (анульованим).

З цього службовим розслідуванням виснувано, що підтвердити або спростувати факт прийняття рішення ГУМВС України в Автономній Республіці Крим щодо набуття громадянства України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Закону України «Про громадянство» неможливо через те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України та потребує додаткової перевірки інформація щодо первинного в`їзду громадянина ОСОБА_1 на територію України, перетину ним державного кордону, якщо так, по якому саме документу. Відповідач зазначив, що через відсутність документального підтвердження належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до громадянства України, вважати ОСОБА_1 громадянином України підстав немає. Також звернуто увагу на визнання недійсним наказом ДМС України № 348 від 23.12.2016 паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 .

У підсумку пунктами з першого по сьомий Висновку вирішено:

- службове розслідування документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах компетенції, вважати закінченим;

- паспорт громадянина України для тимчасового виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.05.2012, відповідно до п.п. 8 п. 89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, вважати недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку;

- висновок у двох примірниках надіслати для затвердження до ДМС України;

- після затвердження висновку ДМС України вжити відповідних заходів щодо виявлення та вилучення паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 05.01.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВСУ в АР Крим та паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.05.2012, виданого органом 6390 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- проінформувати адміністрацію Державної прикордонної служби України про визнання паспортів такими, що оформлені з порушенням вимог чинного законодавства;

- інформувати підрозділи Головних управлінь, Управлінь ДМС України в областях про визнання паспортів недійсними;

- згідно з вимогами пункту 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, направити повідомлення про недійсний паспорт серії НОМЕР_1 , до Українського бюро Інтерполу.

Не погоджуючись із цим Висновком, позивач оскаржив його до суду.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 13, 16 та 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пунктом 1 Розділу V Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» установлено, що документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, видані до дня набрання чинності цим Законом, є чинними до закінчення строку їх дії та не підлягають обов`язковій заміні.

Згідно із пунктами 2, 3 чинного на час видачі позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V, паспорт - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном. Паспорт є власністю України.

Паспорт оформляється:

громадянам України, що досягли 18-річного віку і постійно проживають в Україні, - за їх особистим зверненням або зверненням законних представників таких громадян щодо одержання паспорта до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання. У виняткових випадках (за наявності вимог держави, до якої здійснюється виїзд, чи міжнародної організації, якщо виїзд пов`язаний з участю у заходах, які здійснюються такою організацією, а також у разі виїзду на постійне проживання за кордон усиновленої іноземцями дитини - громадянина України) паспорт може бути оформлено до досягнення громадянином 18-річного віку;

громадянам України, що постійно проживають, перебувають у довгостроковому відрядженні, на навчанні, стажуванні, працюють за контрактом або перебувають на лікуванні за кордоном і досягли 16-річного віку, - за їх особистим клопотанням про одержання паспорта або клопотанням їх законних представників, поданим до закордонних дипломатичних установ України. Громадяни України, які постійно проживають за кордоном, можуть подати клопотання про одержання паспорта також до Міністерства закордонних справ України. Оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон;

особам, що проживають за кордоном і в установленому законодавством порядку набули громадянства України, - дипломатичними представництвами чи консульськими установами України за кордоном.

Підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360, визначено, що Державна міграційна служба України, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у передбачених законодавством випадках, притягає порушників до адміністративної відповідальності;

Пунктом 9 цього Положення встановлено, що Державна міграційна служба України в межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів МВС видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Пунктом 18 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 червня 2006 року №600 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» (чинним на час видачі позивачу паспорту), передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які набули громадянства України відповідно до законодавства України, отримують паспорти на підставі довідки встановленого зразка про реєстрацію громадянином України, виданої територіальним органом служби у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Відповідно до пункту 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13 квітня 2012 року №320 (далі - Порядок № 320), погашаються, вважаються недійсними та знищуються паспорти, зокрема, оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України. У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

На час прийняття оскаржуваного Висновку діяв «Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152 (далі Порядок №152) в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 № 1001.

Відповідно до пунктів першого та другого Порядку №152, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, і дає право такій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із пунктом 89 Порядку №152, паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта для виїзду за кордон; 2) закінчення строку його дії або прийняття рішення про його обмін до закінчення строку його дії; 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання; 5) припинення особою громадянства України; 6) коли паспорт заявлений як втрачений або викрадений; 7) смерті особи, якій було видано такий паспорт; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства; 9) неотримання заявником паспорта протягом року.

Пунктами 90 та 91 Порядку №152 передбачено, що про визнання паспорта для виїзду за кордон недійсним відповідно до підпунктів 6 і 8 пункту 89 цього Порядку територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа в установленому законодавством порядку протягом однієї доби інформують Адміністрацію Держприкордонслужби, Робочий апарат Українського бюро Інтерполу Національної поліції України.

У разі прийняття працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник структурного підрозділу територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, який здійснив його оформлення, проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, і його безпосереднім керівником та погоджується керівником територіального органу ДМС, закордонної дипломатичної установи. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта для виїзду за кордон оформленим з порушенням вимог законодавства висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС, МЗС. Один примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, МЗС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС, закордонної дипломатичної установи.

У разі виявлення територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС паспорта для виїзду за кордон, оформленого територіальним органом або підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, і його безпосереднім керівником та погоджується керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта оформленим з порушенням вимог законодавства висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Один примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС.

У разі виявлення ДМС паспорта для виїзду за кордон, оформленого територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який підписується працівником, що провів перевірку, та погоджується керівником структурного підрозділу ДМС. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта оформленим з порушенням вимог законодавства висновок затверджується керівником ДМС або його заступником.

Отже, правовою підставою для видачі паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон є набуття особою громадянства України у порядку, визначеному чинним законодавством, а підставою для визнання бланків зазначених паспортів недійсними (анулювання) - їх видача з порушенням вимог чинного законодавства.

Як вбачається з тексту оскарженого Висновку, саме видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 16.05.2012 з порушенням вимог чинного законодавства слугувала нормативною підставою для визнання його недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку, а фактичними обставинами являються як відсутність будь-якої інформації на підтвердження належності позивача до громадянства України відповідно до статей 3 або 8 Закону України «Про громадянство України», так і факт визнання недійсним наказом ДМС України № 348 від 23.12.2016 паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , яким 05.01.2012 документовано позивача.

За приписами статті 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про громадянство України» №2235-ІІІ від 18 січня 2001 року (далі Закон №2235-ІІІ) громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Пунктами 1, 3 статті 5 Закону №2235-ІІІ передбачено, що документами, які підтверджують громадянство України, є, серед іншого, паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Пунктом 2 статті шостої Закону №2235-ІІІ визначено, що громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Набуття громадянства України за територіальним походженням врегульовано статтею 8 Закону № 2235-ІІІ, відповідно до частини першої якої особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Отже, набуття громадянства України у порядку, встановленому наведеною нормою, можливе у разі підтвердження особою факту народження чи постійного проживання її самої або визначених у Законі №2235-ІІІ членів сім`ї до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, а також подання нею заяви про набуття громадянства України. Іноземець, крім того, повинен подати зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Важливо відмітити, що факт народження або постійного проживання обов`язково мав мати місце до конкретної дати - до 24 серпня 1991 року.

Як вбачається з матеріалів справи, паспорт громадянина України виданий позивачу на підставі його заяви та довідки про реєстрацію особи громадянином України від 16.12.2011 №10/А-60, підписаної начальником відділу у справах громадянства. Імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в АР Крим.

У цій довідці зазначено, що позивач набув громадянство України 16.12.2011 на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство» і довідка є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України.

Довідка видана до паспорту № НОМЕР_6 , який у свою чергу виданий 07.05.2009 владою Палестини.

Окремо в двох вільних проміжках між друкованим текстом зроблені написи ручкою «сын ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

З наданих позивачем до суду документів не вбачається, що він реєстрував місце постійного проживання в Україні до 05.01.2012, тобто до учинення Желєзнодорожним РВ СМУ ГУМВС України в АР Крим в його паспортному документі відмітки про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Жодного доказу на підтвердження того, що позивач або визначені у Законі №2235-ІІІ члени його сім`ї народились або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, до суду не надано.

Слід звернути увагу на те, що і позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не надав жодного доказу на підтвердження існування сукупності умов для набуття громадянства України за територіальним походженням, які визначені частиною першою статті 8 Закону України «Про громадянство».

Та більш вагомим є те, що станом на час розгляду цієї справи відсутні відомості про скасування або втрату чинності наказом ДМС України № 348 від 23.12.2016 в частині визнання недійсним (анулювання) виданого позивачу паспорта громадянина України, який, як і набуття особою громадянства України у встановленому законодавством порядку, є передумовою для отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами частини першої статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З огляду на викладене, а також на те, що наказом ДМС України № 348 від 23.12.2016 визнано недійсним паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , яким 05.01.2012 документовано позивача, враховуючи при цьому, що паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документами, які підтверджують громадянство України, набуття якого не підтверджено, суд погоджується із доводами відповідачів про те, що ці документи є такими, що отримані з порушенням закону, а тому оскаржуваний Висновок є правомірним та таким, що прийнятий на підставі та у межах чинного законодавства.

Тому позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат за правилами статті 139 КАС України не здійснюється у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний