Справа № 460/15498/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/15498/24 пров. № А/857/14424/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,

при секретарі судового засідання: Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі №460/15498/24 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

головуючий суддя першої інстанції Щербаков В.В., час ухвалення - не вказано,

місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 24.03.2025

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_2 ) звернулась в суд і позовом до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Рівненській області) про визнання протиправним і скасування податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 30.08.2024 року №12875/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 891045,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.07.2024 працівники ГУ ДПС у Тернопільській області провели фактичну перевірку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де позивач здійснює господарську діяльність. Зауважує, що на виконання вимог податкового законодавства, всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, та які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно - матеріальних цінностей, які знаходились в магазині, були надані представникам податкового органу в приміщенні магазину, а також додатково надіслані на адресу ГУ ДПС у Тернопільській області. Однак, працівники ДПС не взяли до уваги надані первинні документи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області № 12875/ від 30 серпня 2024 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір у розмірі 7128,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду по даній справі підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального права, а саме: п.18, 19 ст. 4, 6, 19, 72, 73, ч. 2 ст. 74, 75, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 86, ч. 1, 4 ст. 90, ст. 159, ч. 1-3, 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апелянт зазначає, що перевіркою встановлено отримання ФОП ОСОБА_1 (комісіонером), на комісію товарів на загальну суму 891 045,00 грн. Проте, до перевірки не надано документи, передбачені Правилами комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків України № 37 від 13.03.1995 та Інструкцією про порядок оформлення суб`єктами господарювання операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженою наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України № 343 від 08.07.1997. Відтак, при проведенні зазначеної фактичної перевірки не враховано завірену копію акта приймання-передачі товарів від 22.07.2024 до Договору комісії від 22.07.2024. Як наслідок, встановлено порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку на загальну суму 891 045,00 грн.

Судом не надано оцінку, що в акті перевірки зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статті 44 та пункту 85.2 статті 85 Кодексу, а саме: на письмовий запит посадових (службових) осіб контролюючого органу не надано у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: банківські виписки, трудові договори, документи на отримані товари для комісійної торгівлі непродовольчими товарами.

Також судом не досліджено, що документів щодо походження товарів не надано. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи, про отримання товарів від Інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Також судом не враховано, що позивачем порушено п. 44.1 ПКУ, п.177.10 ст. 177 ПК України. Відповідно до п. 44.1 ПКУ передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Судом також не взято до уваги, що відповідно до п.177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Крім цього, апелянт зазначає, що якщо ФОП реалізує товар зазначений у п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР, то здійснює продаж технічно складних побутових товарів і на нього поширюються вимоги Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку.

Натомість, позивачем на початок проведення перевірки на вимогу контролюючого органу не надано документи, що підтверджують придбання та походження товарів, що реалізовувались та знаходяться в реалізації, у форматі, який дозволив би здійснити його перегляд та/або копіювання. Враховуючи надані позивачем документи, судом залишено поза увагою, що Договір комісії не підтверджує походження товарів, не конкретизує асортимент товарів, не містить достатньої інформації про товар.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому зсіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 26.10.2021 зареєстрована як фізична особа підприємець (номер запису: 000069514).

Основним видом діяльності за КВЕД 46.19 є 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Другорядними видами діяльності є за КВЕД:

47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах;

47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах;

47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання;

95.12 Ремонт обладнання зв`язку; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням;

46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

27.09.2024 внесено запис про припинення підприємницької діяльності.

На підставі наказу Головного управління ДПС в Тернопільській області №1662-п від 24.07.2024 посадовими особами було проведено фактичну перевірку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: вул. Шевченка, 10 м. Чортків, де позивач здійснює господарську діяльність.

В якості підстави зазначено: «підпункт 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України», вказане сторонами не заперечується та про що, відповідач зауважує у відзиві на позовну заяву.

Позивачем надано перевіряючим такі документи: договір комісії, акти приймання-передачі товарів, форму ведення обліку товарних запасів, договори про співпрацю, договір суборенди.

Працівники ДПС не взяли до уваги надані первинні документи, припустили вчинення платником податків порушень пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За результатами фактичної перевірки магазину, посадові особи склали Акт фактичної перевірки від 01 серпня 2024 року № 002598 (зареєстрований в органі ДПС 02.08.2024 № 9584/19/00/0704/), відповідно до висновків якого, податковим органом встановлено порушення:

-п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

-п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України

-ч.4 ст.24 Кодексу законів про працю України

На підставі вказаного Акту Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення: № 12875/ від 30 серпня 2024 року про застосування відносно штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення п.12 ст. 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у сумі 891 045,00 грн.

Позивачем в адміністративному порядку оскаржено вказане ППР, однак Державною податковою службою України прийнято рішення № 34914/6/99/00-06-03- 02-06 від 20.11.2024, яким оспорюване ППР залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Рівненській області від 30.08.2024 року протиправними та такими, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження ведення позивачем обліку товарів запасів згідно Порядку № 496.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Щодо правомірності проведення фактичної перевіри, то суд першої інстанції висновував про наявність підстав для призначення та проведення податковим органом фактичної перевірки позивача.

Оскільки позивачем рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо виявлених під час перевірки порушень законодавства.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1 статі 3 Закону);

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2 статі 3 Закону).

Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту» для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів». Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року №231, смартфони та мобільні телефони (код згідно з УКТЗЕД ) віднесені до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Податкового кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, розроблено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2021 року №496, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2021 року за № 1411/37033 (далі - Порядок №496).

Порядок № 496 визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону №265/95-ВР зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Нормами пункту 2 розділу ІІ Порядку № 496 визначено, що цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:

документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару;

товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку № 496, заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: 1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; 2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; 3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 496 передбачено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП. Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Як уже зазначалось вище та слідує з акту перевірки та оспорюваного податкового повідомлення-рішення, посадовими особами встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, що ФОП ОСОБА_1 порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснено продаж товарів, який необлікований у встановленому порядку, на суму 891045,0 грн.

Також згідно із висновками Акту перевірки, на господарському об`єкті не ведеться у порядку встановленому законодавством облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме до перевірки (на початок її проведення) не надано жодних документів у паперовій або електронній формі, що підтверджують облік та походження товарних запасів, зокрема, але не виключно документів щодо інвентаризації товарних запасів, документів про отримання товарів в інших суб`єктів господарювання та або документів на внутрішнє переміщення товарів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу на господарському об`єкті на загальну суму 891045,0 грн.

Платником податків на початку перевірки та під час перевірки були надані відповідні первинні документи: договір комісії від 22.07.2024 № КІ-22-07-24-ТЄ, акт приймання-передачі товарів від 25.07.2024 до Договору комісії, форма ведення обліку товарних запасів,

інші документи.

При цьому вказані документи додатково були надіслані на адресу ГУ ДПС у Тернопільській області.

Зазначені документи повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних, які передбачені Порядком № 496.

Жодних зауважень щодо змісту, форми тощо цих документів контролюючий орган в акті перевірки не зазначив. Також будь-яких застережень стосовно правильності заповнення позивачем Форми ведення обліку товарних запасів в акті перевірки податковий орган не навів. Наявності таких обставин не встановлено й судом під час розгляду справи.

Таким чином, вимоги Закону України №265/95-ВР позивачем були виконані, оскільки були надані наявні первинні документи.

Суд першої інстанції також вірно зауважив, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Порядку № 496 не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР.

Під час проведення перевірки позивача повідомлено про необхідність надання форми ведення товарних запасів, яка була надана перевіряючим.

Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження ведення позивачем обліку товарів запасів згідно Порядку № 496.

Відтак, висновки відповідача про порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР є необґрунтованими.

Апеляційний суд також зауважує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 року №12875/, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 891045,00 грн., містить зовсім іншу інформацію щодо змісту правопорушення, ніж передбачено ст. 20 Закону №265/95-ВР як підстава для притягнення до відповідальності, передбаченої вказаною статтею.

Так, у спірному податковому повідомленні-рішенні зміст правопорушення сформульовано наступним чином: «порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації».

Проте, приписами ст. 20 Закону №265/95-ВР суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Отже, позивача притягнено до передбаченої ст. 20 Закону №265/95-ВР відповідальності за правопорушення, яке відсутнє у диспозиції зазначеної статті.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 30.07.2025 р. у справі № 380/6314/24.

З огляду на встановлені в ході розгляду справ обставини, апеляційний суд висновує, що податковий орган послався виключно на акт приймання-передачі товарів від 22.07.2024 без перевірки його фактичної наявності на момент перевірки, тобто не було проведено огляду, не було встановлено, який саме товар залишався у наявності, а який уже вибув шляхом реалізації.

Крім того, у зазначеному вище акті приймання-передачі відображені не тільки технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту, та відповідно до закону підлягають обліку, але й інші товари (чохли, захисне скло, кабель, ремінець та інше).

Проте, відповідач не з`ясовував фактичні залишки технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Апелянт у скарзі зазначає, що перевіркою встановлено отримання ФОП ОСОБА_1 (комісіонером), на комісію товарів на загальну суму 891 045,00 грн. Проте, до перевірки не надано документи, передбачені Правилами комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків України № 37 від 13.03.1995 та Інструкцією про порядок оформлення суб`єктами господарювання операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженою наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України № 343 від 08.07.1997.

Апеляційний суд враховує правову позицію висловлену Верховним Судом у справі № 600/5674/24 у постанові від 09.09.2025 р.

Так зокрема касаційний суд у вказаній вище постанові вказав, що « … Інструкція № 343 регламентує порядок оформлення операцій суб`єктами господарювання, які здійснюють комісійну торгівлю непродовольчими товарами, а Правила № 37 регламентують порядок комісійної торгівлі непродовольчими товарами і поширюються на відносини, що виникають між суб`єктами господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності (комісіонер), які укладають з фізичними особами (комітент) договори комісії та здійснюють продаж прийнятих від них нових та вживаних товарів, і споживачами.

Тобто, зазначені нормативно-правові акти, порушення яких встановив контролюючий орган і застосував при вирішенні спору суд апеляційної інстанції, не регламентують порядок ведення обліку товарних запасів фізичними особами - підприємцями, в той час як санкція статті 20 Закону №265/95-ВР встановлена саме за порушення обліку товарів.

Слід звернути увагу й на те, що позивач під час розгляду справи наголошував на тому, що під час перевірки контролюючий орган не вимагав комітентську картку, квитанції (другі примірники) на товар тощо, однак такі доводи проігноровані судами попередніх інстанцій».

Отже, Верховний Суд зробив висновок про те, що Інструкція № 343 та Правила № 37 щодо комісійної торгівлі регулюють лише порядок комісійної торгівлі, але не облік товарних запасів ФОП, а тому не можуть бути правовою підставою для застосування санкцій за статтею 20 Закону № 265/95-ВР.

Крім цього, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 58.1.1 п. 58.1 ст. 58 ПК України, у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема Акту перевірки та оскарженого податкового повідомлення - рішення про застосування штрафних ( фінансових ) санкцій, перевірка проводилась з 25.04.2024 по 01.08.2024 р. Перевіркою встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Порушення вчинено 01.08.2024 р.

До податкового повідомлення рішення наданий Примірний розрахунок штрафних ( фінансових ) санкцій, відповідно до якого така становить:

891045, 00 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР;

1020, 00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, а усього 892065,00 грн.

Проте, з податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 30.08.2024 року №12875/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) слідує, що сума штрафу становить 891045, 00 грн.

Сума 891045, 00 грн. вказана у Акті приймання-передачі товарів від 25.07.2024 до Договору комісії та Формі ведення обліку товарних запасів, які були надані перевіряючим.

Водночас, як уже зазначалось вище, перевірка проводилась з 25.04.2024 по 01.08.2024 р., а порушення вчинено, як вказано в оскаржуваному ППР 01.08.2024 р.

Відповідно до ст. 20 Закону №265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Проте, яким чином відповідач дійшов наведеного вище Примірного (детального) розрахунку штрафних ( фінансових ) санкцій відповідачем доказів не надано, хоча норми п.п. 58.1.1. п. 58.1 ст. 58 ПК України містять чітку вимогу про долучення детального розрахунку податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій до податкового повідомлення рішення.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 30.08.2024 року №12875/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) вказаним вище критеріям не відповідає, тому є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов задоволенню з наведених вище підстав.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі №460/15498/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складений та підписаний 20.10.2025 р.