Справа № 240/7479/25
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Житомир

справа № 240/7479/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.04.2025 за вх. №26556/25) просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо переведення на пенсію за віком з урахуванням показника середньомісячної заробітньої плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком з 03 квітня 2023 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2020, 2021 та 2022 роки та виплатити різницю між фактично отриманою пенсією за віком з 03 квітня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 03.04.2023 їй призначено пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що відповідачем при обчисленні пенсії позивача показники середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, враховано за 2014, 2015, 2016 роки. Проте, позивач вважає, що потрібно застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2020, 2021, 2022 роки.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 позовну заяву у частині позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2020, 2021 та 2022 роки та виплатити різницю між фактично отриманою пенсією за віком з 03 квітня 2023 року по 10 вересня 2024 року, - повернено позивачу без розгляду.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09 вересня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області через систему "Електронний суд" надіслало відзив (за вх. №68477/25) у якому, зокрема, просить поновити процесуальний строк для подання відзиву.

Дослідивши доводи клопотання, суд вважає за можливе поновити відповідачу строк на подання відзиву та приймає такий відзив до розгляду.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що позивач перебуває на обліку відповідача з 02.11.2011 по 02.04.2023 як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 03.04.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Вказує, що відповідно до заяви позивача від 03.04.2023 їй здійснено перерахунок пенсії, при цьому при обчисленні заробітної плати застосовано показник заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн., із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,17 (постанова КМУ№124 ), 1,11 (постанова КМУ №251), 1,11 (постанова КМУ №127), 1,14 (постанова КМУ №118), 1,197 (постанова КМУ №168), 1,0796 (постанова КМУ №185), що становить 7994,47 грн (3764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796).

Крім цього, зазначає, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що його дії є правомірними та вмотивованими, а тому позов є необґрунтованим та підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч. 1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 02.11.2011 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримувала пенсію за вислугу років, а з 03.04.2023 переведена на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058-IV).

Позивач звернулась до відповідача із заявою про роз`яснення підстав застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки, а не за останні три роки, що передували року (2023) звернення із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Листом від 05.02.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки у зв`язку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону, чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись з вказаними діями територіального органу Пенсійного фонду України, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Відповідно до статті 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ч.1 статті 9 Закону №1058-IV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; ) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

В силу статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

При цьому, слід звернути увагу на те, що позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який визначає інші підстави та порядок призначення пенсії. Пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачу призначена вперше з 03.04.2023.

Тобто, в даному випадку відбулося не переведення позивача з одного виду пенсії на інший в межах дії Закон №1058-ІV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV. Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі освіти України за три календарні роки, що передують року звернення.

Таким чином, отримуючи пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом України №1058-IV, тому отримавши у квітні 2023 року пенсію за віком, позивач використала право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше, та перейшла з одного виду пенсії на інший.

Підсумовуючи вказане, у випадку, коли особі призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII", у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за вислугу років передбачена іншим законом, ніж пенсія за віком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду №876/5312/17 від 31 жовтня 2018 року.

Таким чином, оскільки призначення пенсії за віком, відповідно до Закону №1058-IV було здійснено вперше, тому з 03.04.2023 відповідач повинен був призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, тобто, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-ІV.

Оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком з 03 квітня 2023 року, для належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, а саме з 11.09.2024 (в межах шестимісячного строку звернення до суду), з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, вимоги про виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, задоволенню не підлягають.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функцій іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 258, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, 7, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, а саме з 11.09.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 22 жовтня 2025 року.

Суддя А.В. Горовенко