Справа № 160/21232/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21232/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року (суддя Ремез К.І.) в справі № 160/21232/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №160/21232/24, яке набрало законної сили 29 січня 2025 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28 квітня 2022 року.

ОСОБА_1 08 липня 2025 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю у цій справі, просила зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подати до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Звертає увагу, що відповідачем не виконано рішення суду першої інстанції в повному обсязі, адже пенсія призначена та виплачена не з дати, встановленої судом, тому наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Також зазначає, що суд першої інстанції помилково не відніс дану справу до пенсійних справ, адже розглядом в даній справі було саме призначення пенсійних виплат.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення суду з набранням законної сили та виконавчі листи по справі № 160/21232/24 не отримані позивачем.

Суд першої інстанції врахував, що встановлення судового контролю у справі такої категорії є диспозитивним правом суду і має вирішуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, яких в цьому випадку заявницею надано не було.

Крім того, зауважив, що саме позивачем не надано жодних доказів звернення до державної виконавчої служби з метою пред`явлення такого виконавчого листа до примусового виконання, а також не надано доказів щодо неможливості його примусового виконання.

Суд першої інстанції також вказав на відсутність підстав вважати, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 160/21232/24.

Враховуючи, що у справах, крім справ, перелік яких наведено в абз. 2 ч. 1 ст. 382 КАС України, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що ця справа не належить до тих, які визначені в абз. 2 ч. 1 ст. 382 КАС України, при цьому заявниця не навела обґрунтувань та не надала доказів, що підтверджують необхідність вжиття таких заходів за наявних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/21232/24.

Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання судового рішення у справі №160/21232/24 ОСОБА_1 призначено пенсію.

Виходячи з повідомлених сторонами обставин справи, фактично позивачу розпочато виплату пенсії з березня 2025 року, а пенсійні виплати, які мають бути нараховані за період з 28 квітня 2022 року по 28 лютого 2025 року, позивачу як внутрішньо переміщеній особі мають бути виплачені за окремою програмою після надходження відповідного фінансування.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною третьою статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, який набрав чинності 19 грудня 2024 року (далі - Закон №4094-ІХ), статтю 382 КАС України викладено у новій редакції.

Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Частиною першою статті 382 КАС України у редакції Закону № 4094-IX встановлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Положеннями частини четвертої статті 382 КАС України в редакції Закону № 4094-IX передбачено, що відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною п`ятою статті 382 КАС України установлено, що за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.

Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини шостої статті 382 КАС України суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.

Відтак, абзацом другим частини першої статті 382 КАС України передбачено безальтернативне встановлення судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у конкретному переліку справ, а саме: справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг саме за письмовою заявою заявника, а підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у таких справах є наявність відповідної письмової заяви заявника.

Предметом позову в цій справі було питання призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 28 квітня 2022 року.

Оскільки ця справа є справою з приводу призначення пенсійних виплат, то за письмовою заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю суд першої інстанції мав зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення.

При цьому в цій категорії справ (щодо призначення пенсійних виплат) законодавцем не передбачено саме право суду на зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати звіт.

Відтак, посилання суду першої інстанції про невстановлення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є неправильним, адже у справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат законодавцем передбачено безальтернативне встановлення судового контролю за заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Також є неправильним висновок суду першої інстанції, що у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, адже положеннями частини четвертої статті 382 КАС України в редакції Закону № 4094-IX передбачено, що відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому інститут судового контрою за виконанням рішення є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення та відновленню порушених прав особи-позивача.

Суд зауважує, що у разі невиконання судового рішення особа, на користь якої ухвалено судове рішення, має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника - суб`єкта владних повноважень, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і КАС України, а законодавець не встановлює залежності звернення до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами державної виконавчої служби чи ні.

Крім того, виходячи з повідомлених позивачем обставин виконання судового рішення, судом встановлено, що рішення суду виконане у частині призначення пенсії, фактично пенсійні виплати позивачу здійснюються з березня 2025 року, проте позивачу мала бути нарахована доплата за період з 28 квітня 2022 року по 28 лютого 2025 року, відомості про нарахування такої доплати, її розмір та підстави невиплати матеріали справи не містять.

Тобто судове рішення відповідачем не виконане у повному обсязі.

Зважаючи на те, що ця справа є справою щодо перерахунку пенсійних виплат, тому відмова суду першої інстанції у встановленні судового контролю з підстав того, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, є неправильною.

Враховуючи встановленні судом обставини, суд вважає за необхідне на виконання частини першої статті 382 КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення питання встановлення судового контролю та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року в справі № 160/21232/24 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року в справі № 160/21232/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати протягом одного м`ясця з дня отримання копії цієї постанови до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №160/21232/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 21 жовтня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко