Справа № 420/33796/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
21 жовтня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в редакції від 01.01.2011, чинної на 31 березня 2011 року, коли позивач вийшла на пенсію;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату за попередній час починаючи з 31 березня 2011 року, призначену позивачу пенсію , згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в редакції від 01.01.2011, чинної на 31 березня 2011 року, коли позивач вийшла на пенсію, у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, виходячи із розрахунку 84% сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове держане пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на відповідний період часу, починаючи з 31 березня 2011 року.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтованими обставинами та доказами на підтвердження вказаних обставин, а також документу про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Розглянувши вказану заяву позивача суд зазначає наступне.
Згідно частини 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві фактично оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в редакції від 01.01.2011, чинної на 31 березня 2011 року, коли позивач вийшла на пенсію.
У позовній заяві позивач зазначила, що жодного повідомлення щодо переходу пенсії позивача з Закону України «Про державну службу» на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що мало місце 01.03.2021 позивачу від Пенсійного фонду не надходило. Крім того, позивач звертає увагу на введення карантину та воєнного стану на території України, що на думку заявника, є поважними підставами для несвоєчасного звернення до суду із цим позовом.
Вказаним обставинам суд надав оцінку в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 10.10.2025.
Так судом було зазначено, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
При цьому, сам по собі факт введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 та його продовження, не є підставою для поновлення пропущеного строку, встановленого законом для вчинення процесуальної дії.
Воєнний стан безумовно є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану, а також наслідками які спричинив воєнний стан повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з позовом.
Щодо посилання позивача на карантинні обмеження, то суд зауважує, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України відмінено карантин.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
З огляду на вищевикладене та те, що позивачем не надано інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися із цим позовом до суду щодо здійснення перерахунку пенсії з 31 березня 2011 року, суд визнає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду неповажними.
Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 05.08.2021 року у справі №160/5879/20.
Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідно до квитанції №4 від 20.08.2025 сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. саме у іншій справі, і саме за цією справою вона прикріплена та обліковується у КП "ДСС", і може бути в подальшому використана позивачем для повернення сплаченого відповідно до неї судового збору в порядку приписів пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", вважати таку квитанцію належним підтвердженням сплати судового збору у даній справі, неможливо.
Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Таким, чином суд дійшов висновку, що заяву з додатками належить повернути заявнику, оскільки заявник не усунув недоліки, які стали підставою залишення заяви без руху.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені статтями 293-295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.