Справа № 420/40865/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/40865/24

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 02.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства Інфоресурс про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства Інфоресурс та просив:

- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" в частині зазначення у відомостях Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 ЗУ "Про освіту" - Ні, порушує.

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 ЗУ "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства освіти і науки України щодо визнання поточного здобуття освіти ОСОБА_1 таким, що не порушує послідовності визначеної частиною другою ст. 10 Закону України Про освіту.

Зобов`язано Міністерство освіти і науки України вжити заходи щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту щодо ОСОБА_1 , а саме: в розділі На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Законом України "Про освіту" - вказати Так, не порушує.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що у позивача наявні наступні документи про освіту:

- атестат про повну загальну середню освіту серії СК номер 49377415 від 27.06.2017 року, виданий Роздільнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 Роздільнянської районної ради Одеської області.

- свідоцтво про базову загальну середню освіту серії СК номер 48143513 від 11.06.2015 року, видане загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 м.Роздільна Роздільнянського району Одеської області.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 (04.01.2000) у 2017 році був зарахований до Одеського національного політехнічного університету за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 122 Комп`ютерні науки, відраховано 01.04.2021 року.

У 2021 році був поновлений до Національного університету Одеська політехніка за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 122 Комп`ютерні науки, відраховано 30.06.2021.

У 2024 році був зарахований до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 053 Психологія.

Позивачу видано довідку Одеського національного університету імені І.І. Мечникова про те, що ОСОБА_1 у 2024 році вступив до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова і зараз навчається на 1 курсі денного відділення перший бакалаврський рівень, ФПСР, 053 Психологія.

Матеріалами справи підтверджено, що Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова позивачу також була сформована довідка №398832 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, в якій зазначено, що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ДП Інфоресуср із заявою про внесення змін в систему ЄДЕБО.

Ця заява була переадресована Міністерству освіти і науки України.

Своєю чергою Міністерство освіти і науки України відповідним листом повідомило, що ним отримується освіта в непослідовному порядку, а тому у довідці, сформованій на підставі даних, які містяться в ЄДЕБО, у відповідному полі зазначено саме: Ні, порушує.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не завершив навчання та не отримав документ про набуття відповідного бакалаврського рівня освіти, то ним не було порушено послідовність отримання рівня освіти. Тобто, процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні частини другої статті 10 Закону України Про освіту, проте МОНУ в порушення чинного законодавства України не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено відповідними Указами Президента України та діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України №3543 Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі - Закон №3543, в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Абзацом 5 статті 1 Закону №3543 визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України Про оборону України передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 22 Закону №3543 визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Статтею 23 Закону №3543 передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п.1 ч.3 ст.23 Закону №3543 призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону №2145-VIII рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України Про вищу освіту від 01.07.2014 №1556-VII (далі Закон №1556-VII) вища освіта - це сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.

Згідно абз.1-5 ч.1 ст.5 Закону №1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.

Освітньо-науковий рівень вищої освіти передбачає здобуття особою теоретичних знань, умінь, навичок та інших компетентностей, достатніх для продукування нових ідей, розв`язання комплексних проблем у галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності, оволодіння методологією наукової та педагогічної діяльності, а також проведення власного наукового дослідження, результати якого мають наукову новизну, теоретичне та практичне значення (абз.6-10 ч.1 ст.5 Закону №1556-VII).

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1556-VII здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.

16.05.2024 Постановою КМУ №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі, - Порядок №560).

Відповідно до абз.1 п.62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

Відповідно до Указу Президента України від 30.09.2010 №926 "Про заходи щодо забезпечення пріоритетного розвитку освіти в Україні" Постановою КМУ від 13.07.2011 №752 затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти.

Міністерству освіти і науки, молоді та спорту: забезпечено створення до 01.01.2012 та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти; розробити та затвердити порядок формування та функціонування зазначеної Єдиної бази.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що військовозобов`язаний має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації виключно, якщо особа здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти із дотриманням послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має рівень освіти - базова середня освіта, що підтверджено атестатом про повну загальну середню освіту серії СК номер 49377415 від 27.06.2017 року, виданим Роздільнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 Роздільнянської районної ради Одеської області та свідоцтвом про базову загальну середню освіту серії СК номер 48143513 від 11.06.2015 року, виданим загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 м.Роздільна Роздільнянського району Одеської області.

При цьому, позивач у 2017 році був зарахований до Одеського національного політехнічного університету за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 122 Комп`ютерні науки, відраховано 01.04.2021. У 2021 році був поновлений до Національного університету Одеська політехніка за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 122 Комп`ютерні науки, відраховано 30.06.2021.

Тобто, позивач так й не набув рівень освіти - перший (бакалаврський) рівень вищої освіти.

У 2024 році був зарахований до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 053 Психологія та позивачу видано довідку Одеського національного університету імені І.І.Мечникова про те, що ОСОБА_1 у 2024 році вступив до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова і зараз навчається на 1 курсі денного відділення перший бакалаврський рівень, ФПСР, 053 Психологія.

З наданої відповіді Міністерства освіти та науки України на заяву позивача вбачається, що йому застосовано критерії непослідовності визначені частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", оскільки він вже проходив навчання за бакалаврським рівнем освіти.

З наведеного вбачається, що позивачем не було порушено послідовність отримання рівня освіти, оскільки він не завершив навчання у НУ Одеська політехніка та не отримав документ про набуття відповідного бакалаврського рівня освіти.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні частини другої статті 10 Закону України Про освіту, проте МОНУ в порушення чинного законодавства України не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО.

Окрім того, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство Інфоресурс, що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

Пунктом 2 розділу III Положення передбачено, що інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Положення розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст, а також освітньо-професійних програм у сфері фахової перед вищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством.

Отже, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, а технічним адміністратором - державне підприємство Інфоресурс, що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Обробка і захист інформації здійснюються в ЄДЕБО відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації, що перебуває у власності держави.

З урахуванням наведених правових норм, колегія суддів вважає правильним висновок суду 1-ї інстанції, що саме Міністерство освіти і науки України уповноважене на внесення до ЄДЕБО інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту щодо позивача.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк