Справа № 520/18694/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. справа № 520/18694/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення змін до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про його непридатність та відповідно у невнесенні до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021;

2. зобов`язати уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного №8/2499/21 від 24.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не внесено відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), надав відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 року по справі №520/4743/25, повторно розглянуто заяву позивача від 22.11.2024 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів змін, щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних за п.3 ч.6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", на підставі медичної довідки № 8/2468/21 від 23.12.2021 року та копії тимчасового посвідчення № 8/2499/21 від 24.12.2021 року, де є запис про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних на підставі рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.12.2021. За результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 повідомлено про неможливість внесення відповідних змін Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, керуючись вимогами Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.06.2024 №2502/ВОБ та у зв`язку з відсутністю документів: облікової картки/послужної картки, відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) з документами, що були підставою для видачі, книги протоколів засідань ВЛК та відповідного запису, результатів медичних обстежень, свідоцтва про хворобу. Отже, відповідач вважає, що він діяв в межах своїх повноважень, згідно норм чинного законодавства. Вносити зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відповідно виключати з обліку військовозобов`язаних позивача на підставі Довідки військово-лікарської комісії від 23.12.2021 та такою, що втратила дійсність, не має законних підстав.

У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач вважає, що відповідачем не доведена правомірність його дій, а отже не спростована законність позовних вимог, відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України станом на день подання дійсної позовної заяви не були внесені відомості і зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , а саме: про факт визнання його непридатним до військової служби та про його виключення з військового обліку.

У поданих до суду запереченнях відповідач зазначив на даний час для визначення можливості виключення з військового обліку військовозобов`язаних позивача за станом здоров`я, можливо лише після проходження ним повторного медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 , та у разі висновку про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, обов`язкового затвердження його 12 Регіональною військово-лікарською комісією. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

У поданих до суду додаткових поясненнях позивач зазначив, що ним надано всі докази, які підтверджують його непридатність до військової служби. Відповідно у відповідача виникає обов`язок актуалізувати персональні дані позивача та відповідно наявні законні підстави для задоволенні позовних вимог. Також, зазначив, що з аналізу положень закону висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, водночас зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 23.12.2021 року №8/2463/21 позивача визнано непридатним для проходження військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров?я на підставі статті 38 а графи ІІ розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України № 402/2008 року.

Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021 року, позивач виключений з військового обліку за станом здоров?я 23.12.2021 року призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 як такий, що не підлягає повторному медичному пересвідченню.

23.12.2021 року згідно з Наказом № 127 від 23.12.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач знятий з військового обліку військовозобов?язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі п.3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу».

22.11.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою в якій просив надати інформацію щодо його непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку, проте, відповіді не отримав.

24.12.2024 та 24.01.2025 представник позивача звернувся з адвокатськими запитами щодо стану розгляду наданої позивачем заяви.

05.02.2025 відповідачем на адвокатський запит від 24.12.2024 надано відповідь №8/1711 в якій вказано, що громадянин ОСОБА_2 , 1981 р.н., згідно реєстру «Оберіг» з 01.03.2002 року перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних в ІНФОРМАЦІЯ_7 - статус - військовозобов?язаний, з 05.12.2024 року порушення ведення військового обліку; - інформація на військовозобов?язаного в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів (ЄДРПВР) - наявна; - проходження медичного огляду у ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 13.04.1999 року; - непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний до військової служби в військовий час; - підтвердити або спростувати інформацію про виключення з військового обліку не можливо, так як архівна документація знищена; - громадянину ОСОБА_3 потрібно з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення військово-облікових даних.

Не погодившись з вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суд з відповідним позовом, який розглянуто в межах адміністративної справи №520/4743/25.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 року по справі №520/4743/25 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нездійснення розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення його до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як особи, яка виключена з військового обліку військовозобов`язаних за пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву від 22.11.2024 року про внесення ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як особи, яка виключена з військового обліку військовозобов`язаних за п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийняти рішення за наслідками такого розгляду.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 року по справі №520/4743/25 набрало законної сили 13.06.2025.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 22.11.2024 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів змін, щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних за п.3 ч.6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", на підставі медичної довідки № 8/2468/21 від 23.12.2021 року та копії тимчасового посвідчення № 8/2499/21 від 24.12.2021 року, де є запис про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних на підставі рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.12.2021. За результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 листом від 13.06.2025 №8/7050 повідомлено про неможливість внесення відповідних змін Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, керуючись вимогами Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.06.2024 №2502/ВОБ та у зв`язку з відсутністю документів: облікової картки/послужної картки, відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) з документами, що були підставою для видачі, книги протоколів засідань ВЛК та відповідного запису, результатів медичних обстежень, свідоцтва про хворобу.

Позивач не погоджується з діями та рішенням відповідача щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 Nє389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України Nє64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України від 21.10.93 №3543-ХII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон Nє 3543-XII).

У статті 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких:

мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу; Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За частинами 1, 2 ст. 4 Закону Nє 3543-XII (тут і надалі в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частиною п`ятою статті 4 Закону №3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Відповідно до статті 2 Закону №3543-XII, правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України № 2232-XII від 25.03.92 "Про військовий обов`язок і військову службу" (із змінами) (далі - Закон №2232-XII.)

Згідно зі статтею 1 Закону № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини п`ятої статті 1 Закону №2232-ХII, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Частина дев`ята статті 1 Закону №2232-ХII визначає такі категорії громадян України, щодо військового обов`язку: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону № 2232-XII).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-XII, початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону №2232-XII, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом №3543-XII, статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до частини третьої вищезазначеної статті під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Також, частина шоста статті 22 Закону № 3543-XII встановлює, що громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Статтею 23 №3543-XII встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Статтею 37 Закону № 2232-ХII визначено підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Так, пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII у редакції станом на момент видачі тимчасового посвідчення позивача) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII у редакції, чинній станом з 18.05.2024, передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.

У спірних правовідносинах, відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 23.12.2021 року №8/2463/21 позивача визнано непридатним для проходження військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров?я на підставі статті 38 а графи ІІ розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України № 402/2008 року.

Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021 року, позивач виключений з військового обліку за станом здоров?я 23.12.2021 року призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 як такий, що не підлягає повторному медичному пересвідченню.

23.12.2021 року згідно з Наказом № 127 від 23.12.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач знятий з військового обліку військовозобов?язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі п.3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу».

Проте, при повторному розгляді заяви позивача на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 року по справі №520/4743/25 ОСОБА_1 листом від 13.06.2025 №8/7050 повідомлено про неможливість внесення відповідних змін Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, керуючись вимогами Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.06.2024 №2502/ВОБ та у зв`язку з відсутністю документів: облікової картки/послужної картки, відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) з документами, що були підставою для видачі, книги протоколів засідань ВЛК та відповідного запису, результатів медичних обстежень, свідоцтва про хворобу.

Разом з тим, позивачем при зверненні надано до військової частини як тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021, так і довідку військово-лікарської комісії від 23.12.2021 року №8/2463/21, за відомостями яких позивача визнано непридатним для проходження військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров?я на підставі статті 38 а графи ІІ розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України № 402/2008 року, як такого, що не підлягає повторному медичному пересвідченню.

Тобто, із зазначеного виходить, що до заяви надані всі необхідні документи, які містять достатню інформацію для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного №8/2499/21 від 24.12.2021.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22, яке набрало законної сили 21.09.2023 року, суд зазначив, що «надаючи тлумачення статті 58 Конституції України у Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що врегулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзаци перший і другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення).

У Рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп і від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 зроблено аналогічні висновки про те, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Водночас Конституційний Суд України звернув увагу на те, що частина перша статті 58 Конституції України передбачає винятки із конституційного принципу неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001).

Суд зазначає, що відсутність у відповідача вказаних документів, не свідчить про відсутність підстав для внесення відповідних змін Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для внесення відносно позивача змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме виключення з військового обліку.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови внести відомості до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного №8/2499/21 від 24.12.2021 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного №8/2499/21 від 24.12.2021, що є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови внести відомості до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до інформації, яка міститься у Тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.12.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.10.2025, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко