Справа № 400/4559/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4559/24

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 06.08.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 у справі №400/4559/24 про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення

У С Т А Н О В И В:

29.07.2025 ОСОБА_1 до Миколаївського окружного адміністративного суду скеровано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 сплаченого судового збору у розмірі 1937грн. 92коп.

Мотивуючи таке звернення позивач зазначає, що під час прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 по справі №400/4559/24 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Приймаючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції вказав, що в даному випадку Верховний Суд має вирішувати питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вищеозначеною ухвалою окружного адміністративного суду позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про ухвалення додаткового судового рішення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що судове рішення про направлення справи для продовження розгляду або на новий розгляд не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для нового розгляду по суті спору. У таких випадках розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, судом апеляційної інстанції установлено наступне.

16.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непідготовки та ненаправлення до Комісії Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки про безпосередню його участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити до Комісії Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413).

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим актом позивачем оскаржено його в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Миколаївська окружного адміністративного суду від 24.07.2024 без змін.

Не погодившись із такими судовими актами позивачем оскаржено їх в касаційному порядку до Верховного Суду.

За надання касаційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1937грн. 92коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською квитанцією від 25.11.2024 №0.0..1.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2025 у справі №400/4559/24 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 скасовано, а справу №400/4559/24 направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

За наслідком нового розгляду справи №400/4559/24 Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

При цьому, судом першої інстанції не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат по сплаті судового збору, зокрема, за подання ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційної скарги.

Згідно із статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує питання щодо судових витрат під час ухвалення рішення, про що зазначає у його резолютивній частині (частина перша статті 143, частина п`ята статті 246 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Верховний Суд в постанові від 19.03.2020 у справі №640/6209/19 сформулював правовий висновок щодо застосування статті 252 КАС України, відповідно до якого, додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто, у випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено питання про судові витрати в основному судовому рішенні і розглядає питання наявності/відсутності підстав для стягнення судових витрат з тієї чи іншої сторони, суд має ухвалити судове рішення у формі «додаткового рішення» або «додаткової постанови» з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення. Постановлення за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення і висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат судового рішення у формі ухвали є порушенням норм статті 252 КАС України.

У подальшому зазначену правову позицію підтримано Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 19.01.2022 у справі № 500/2632/19, а також Верховним Судом у постановах від 28.11.2022 у справі № 340/8998/21, від 29.11.2022 у справі № 340/9016/21, від 19.11.2024 у справі № 340/8613/23.

Колегія суддів зазначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом відповідної касаційної скарги, підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Такий висновок відповідає правій позиції Великої Палати Верховного Суду, яку викладено в ухвалі від 19.01.2022 у справі №500/2632/19, у якій суд касаційної інстанції досліджував питання здійснення при ухваленні судового рішення судом касаційної інстанції розподілу судових витрат, понесених стороною під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, у випадку направлення справи на новий розгляд або для продовження розгляду.

Наведена ситуація є релевантною до досліджуваної у даному випадку, а тому має враховуватись судом апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що в межах цієї справи позивач, звертаючись до окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення просив вирішити питання про судові витрати, які ОСОБА_1 понесло зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Як з`ясовано вище, за наслідком перегляду справи в касаційному порядку Верховним Судом справу №400/4559/24 направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Отже, сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги має бути розподілений судом першої інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, та як розподілити між сторонами судові витрати.

Питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і, певною мірою, є відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі, процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

Враховуючи вищенаведене правове регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції за результатами нового судового розгляду в рішенні від 08.07.2025 мав здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, в результаті задоволення якої Верховний Суд направив справу на новий розгляд.

Не вирішення цього питання в рішенні окружного адміністративного суду є підставою для ухвалення додаткового судового рішення за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Аналогічну позицію щодо вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення наведено Верховним Судом в постанові від 28.01.2025 у справі №826/11887/18.

Вищенаведене вказує, що наведений Миколаївським окружним адміністративним судом в оскаржуваному судовому рішенні висновок щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення є неправильним.

Між тим, викладена ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вимога стосовно ухвалення додаткового судового рішення по справі №400/4559/24 є передчасною, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Порядок розгляду питання відносно ухвалення додаткового судового рішення визначено у статті 252 КАС України.

За таким порядком саме суд, що ухвалив судове рішення, тобто Миколаївський окружним адміністративним судом, наділено повноваженнями на ухвалення додаткового рішення, а П`ятий апеляційний адміністративний суд здійснює перегляд відповідного процесуального питання в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність законодавчо передбачених підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та необхідність направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання стосовно ухвалення додаткового судового рішення в справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 292, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 у справі №400/4559/24 про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення - скасувати.

Справу №400/4559/24 направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо ухвалення додаткового судового рішення.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький А.Г. Федусик