Справа № 380/11018/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №380/11018/24

адміністративне провадження № К/990/37562/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року

у справі №380/11018/24

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 30 травня 2022 року, виходячи з фіксованої величини 3911,97 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 30 травня 2022 року, виходячи з фіксованої величини 3911,97 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у сумі 199 510,47 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не вирішення питання про право ОСОБА_1 на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 30 травня 2022 року відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вирішити питання про право ОСОБА_1 на отримання індексації грошового забезпечення, з урахуванням вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 та висновків суду про те, що ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року до 30 травня 2022 року має право на нарахування та виплату індексації - різниці, у випадку, якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) (березень 2018 року) розмір доходу менший за суму можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року в справі № 380/11018/24 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 30 травня 2022 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації розміром: 3912,51 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язано військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром: 3912,51 грн за період з 1 березня 2018 року по 30 травня 2022 року в загальній сумі: 199411 (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста одинадцять гривень) 80 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2025 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі, а також доказів надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.

Скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвалу Верховного Суду від 25 вересня 2025 року отримана скаржником - 26 вересня 2025 року о 00:10.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, ухвала Верховного Суду від 25 вересня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою скаржнику 26 вересня 2025 року, а останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 08 жовтня 2025 року.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній строку, скаржник направив до суду заяву про проводження строку для усунення недоліків, яка обґрунтована відсутністю коштів для сплати судового збору.

Разом з тим, станом на день постановлення цієї ухвали від скаржника не надходило жодних клопотань та документів з долученням доказів направлення касаційної скарги іншій стороні тобто, не усунуто недоліків касаційної скарги в цій частині.

Скаржником жодним чином не обґрунтовано неможливість усунення недоліків в частині надання доказів направлення касаційної скарги іншій стороні.

Верховний Суд вважає, що скаржник маючи намір усунути недоліки касаційної скарги в повному обсязі, не був позбавлений можливості надати суду докази направлення касаційної скарги іншій стороні та подати клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.

Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Щодо клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків.

Оскільки скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині наданні доказів направлення касаційної скарги іншій стороні, що є підставою для повернення такої скарги то, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для вирішення питання про продовження строку для усунення недоліків

Отже, враховуючи, положення частини 2 статті 332 КАС України, пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС, та беручи до уваги, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, така підлягаю поверненню.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі №380/11018/24 - повернути особі, яка її подала.

2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

3. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко А.Г. Загороднюк