Справа № 160/2599/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №160/2599/23

адміністративне провадження №К/990/42087/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Загороднюка А.Г.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В. від розгляду справи №160/2599/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати позивачеві середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.08.2017 по 26.01.2023 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.08.2017 по 26.01.2023 включно відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2022 по 26.01.2023 включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2022 по 26.01.2023 у сумі 58828 грн 35 коп. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 в адміністративній справі №160/2599/23 скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 25818 грн 00 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою від 03.12.2024 Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 повернув особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

23.12.2024 на адресу Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23.

Ухвалою від 30.12.2024 Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 повернув особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

06.02.2025 на адресу Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23.

Ухвалою від 20.02.2024 Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 повернув особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

04.03.2025 на адресу Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , надіслана 28.02.2025 засобами поштового зв`язку, на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23.

Ухвалою Верховного Суду від 13.03.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності та копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

18.03.2025 до Суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку, мотивована тим, що копія оскаржуваної постанови отримана позивачем лише 04.11.2024.

Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2025 визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, вказані ОСОБА_1 , касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.

15.04.2025 до Суду надійшла заява про поновлення процесуальних строків, мотивована аналогічними підставами, наведеними ОСОБА_1 у його заяві від 18.03.2025, яким була надана оцінка Верховного Суду в ухвалі від 08.04.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2025 визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, вказані ОСОБА_1 . Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23.

03.06.2025 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23.

Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23 на підставі пункту 3 частини першої статті 333 КАС України.

15.10.2025 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23.

Разом з тим, ОСОБА_1 до касаційної скарги долучено заперечення на ухвалу суду, в якому заявлено клопотання про заміну суддів Мельник-Томенко Ж.М. та Жука А.В.

Указане клопотання обґрунтоване тим, що судді, відмовляючи у відкритті провадження, грубо ігнорують непрофесійні та протизаконні дії судді Врона О.В. Дніпропетровського окружного адміністративного суду та колегії суддів головуючого судді Головко О.В., суддів Суховаров А.В. та Ясенова Т.І. Третього апеляційного адміністративного суду м. Дніпро; покривають грубі порушення, пов`язані з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, суддею Врона О.В. Дніпропетровського окружного адміністративного суду та колегії суддів головуючого судді Головко О.В., суддів Суховаров А.В. та Ясенова Т.І. Третього апеляційного адміністративного суду м. Дніпро, а також вимог статей 72, 79, 80, 160, 167, 211, пунктів 1, 3 частини 4 статті 328, пункту 2 частини 5 статті 328, пунктів 1, 2 частини 2 статті 353, пунктів 3, 4, 8 частини 3 статті 353 КАС України; покривають грубі порушення Військовою частиною НОМЕР_1 НГУ щодо виконання положень статті 116 та 117 Кодексу законів про працю України, судових рішень щодо здійснення розрахунку, некомпетентність суддів Дніпровського окружного адміністративного суду та Третього апеляційного адміністративного суду з даного питання щодо оцінки правової діяльності Військової частини НОМЕР_1 НГУ та застосування норм чинного законодавства; не мають поваги до військових та учасників бойових дій в частині щодо захисту їх прав відповідно до Закону України; діють непрофесійно, упереджено відносно скаржника та покриваючи злочинні дії керівництва Військової частини НОМЕР_1 НГУ щодо здійснення своєчасного розрахунку під час звільнення; покривають некомпетентність, ухиляння від виконання рішень Верховного Суду в подібних справах, незаконні, протиправні, злочинні дії судді Врона О.В. Дніпропетровського окружного адміністративного суду та колегії суддів головуючого судді Головко О.В., суддів Суховаров А.В. та Ясенова Т.І. Третього апеляційного адміністративного суду м. Дніпро.

Також заявник зазначає, що суддя - доповідач Мельник-Томенко Ж.М. своїми діями покриває невивчення матеріалів справи колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, недослідження матеріалів справи та рішень Верховного Суду в подібних справах; перевищує службові повноваження, зловживає владою та допускає поведінку, що порочить звання судді та підриває авторитет правосуддя в питаннях моралі, чесності, непідкупності, умисна груба недбалість допущена суддями, порушення права людини і основоположних свобод, грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків; не вивчивши матеріали справи ухиляється від застосування щодо виконання рішень Верховного Суду в подібних справах (які є обов`язковими до виконання всіма судами), що говорить про змову з відповідачем по справі. Поряд з цим вказано, що суддя Мельник-Томенко Ж.М. грубо проігнорувала надіслане рекомендованим листом №735 від 30.05.2025, та отримане 02.06.2025 заперечення на ухвалу від 05.05.2025 з чітким формулюванням причин пропуску подачі касаційної скарги. Суддя Мельник-Томенко Ж.М., зловживаючи владою та службовим становищем, грубо проігнорувала вимоги частини шостої статті 121 КАС України, оскільки заперечення скаржника щодо прийнятого рішення, які були направлені 08 та 21 вересня рекомендованими листами №962 та 903, були проігноровані даною колегією суддів.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.10.2025 №1323/0/78-25, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Мельник-Томенко Ж.М., судді: Жук А.В., Загороднюк А.Г.

Так, підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Мотиви заявника фактично зводяться до того, що позивач висловлює недовіру суддям Мельник-Томенко Ж.М. та Жуку А.В. у зв`язку із постановленням ухвали від 04.09.2025 про відмову у відкритті касаційного провадження.

Поряд з цим, заявлене клопотання позивача не містить жодного нормативного посилання на передбачені Кодексом адміністративного судочинства України випадки, на підставі яких заявлено такий відвід.

Отже, мотиви, наведені у клопотанні про відвід судді, не є чинником, який може свідчити про упередженість та необ`єктивність суддів та не можуть слугувати підставою для відводу суддів Мельник-Томенко Ж.М. та Жуку А.В. від розгляду цієї справи.

Також Суд зазначає, що клопотання про відвід містить мотиви й щодо судді Загороднюка А.Г., водночас без адресованого йому відводу, оскільки скаржник просить замінити саме суддів Мельник-Томенко Ж.М. та Жука А.В.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України", заява №33949/02 Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, не може бути підставою для відводу судді клопотання, яке містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами. Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, оскільки доводи клопотання про відвід суддів ґрунтуються виключно на незгоді із судовим рішенням, ухваленим суддею Мельник-Томенко Ж.М. та Жуком А.В., клопотання про відвід вказаних суддів є необґрунтованим.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого Чорномором К.Г. відводу суддям Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М. та Жуку А.В. питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Враховуючи, що суддя Жук А.В. у період з 09.10.2025 до 18.10.2025 перебував у відпустці, питання щодо розгляду заявленого відводу вирішується після виходу судді з відпустки.

Керуючись статтями 31, 36, 37, 40, 248 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М. та Жука А.В. - визнати необґрунтованим.

Передати клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В. від розгляду справи №160/2599/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі №160/2599/23, до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду