Справа № 420/16922/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління поліції особливого призначення №2 "штурмовий полк "Цунамі" Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління поліції особливого призначення №2 "штурмовий полк "Цунамі" Департаменту поліції особливого призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 10.04.2025 № 1448/01/59/13-2025вн, затверджений т.в.о. начальника управління -командира полку управління поліції особливого призначення № 2 Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , щодо порушення службової дисципліни; визнання протиправним та скасування наказу управління поліції особливого призначення № 2 Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.04.2025 № 7 С «Про застосування дисциплінарних стягнень» про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани; визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 22.04.2025 № 1639/01/59/13-2025вн, затверджений начальником управління - командиром полку управління поліції особливого призначення № 2 Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 щодо порушення службової дисципліни.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» не було належним чином встановлено обставин проступку, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між її діями як посадової особи та шкідливими наслідками порушень, відсутні посилання на конкретну норму права, яка б вказувала на те, що їй заборонено пред`являти службове посвідчення чи отримувати докази по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, стороною у якої вона є, - тому висновок службового розслідування в частині встановлення в її діях ознак дисциплінарного проступку позивач вважає необґрунтованим. Не менш важливим аспектом оцінки обґрунтованості застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани в поліції є з`ясування співмірності цього виду дисциплінарного стягнення тим порушенням, які стали для цього підставою, що, безумовно, також підлягає судовому контролю і не становить втручання у дискрецію відповідача. Вимога пропорційності передбачає, що зменшення обсягу або кваліфікуючих ознак порушень, які ставляться у провину особі, має призводити до зменшення суворості стягнення, за винятком випадку, коли буде доведено, що порушення є істотним(и) настільки, щоб бути самостійною і достатньою підставою для застосування стягнення певного виду (у її випадку - суворої догани). При цьому висновок службового розслідування УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 10 квітня 2025 року № 1448/01/59/13-2025, як і спірний наказ УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 15.04.2025 № 7 С «Про застосування дисциплінарних стягнень» не містять обґрунтувань, які б, за умови відсутності дії інших дисциплінарних стягнень, беззаперечно вказували на необхідність застосування до неї винесення суворої догани як виду дисциплінарного стягнення та свідчили б про пропорційність обраного дисциплінарного заходу вчиненому дисциплінарному проступку. Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію» недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення як сувора догана. Також, доказів, що вказана подія, що мала місце 05.03.2025 року, набула суспільного резонансу та вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, а також вплинула на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, матеріали службового розслідування не містять.

Позивач зазначає, що в наказі УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 15.04.2025 № 7 С «Про застосування дисциплінарних стягнень» вказано, що вона навмисно затягувала процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, ігноруючи протягом тривалого часу вимоги щодо пред`явлення для перевірки документів зазначених у пункті 2.1 ПДР, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, у тому числі шляхом пред`явлення свого ( ОСОБА_1 ) службового посвідчення поліцейського, акцентуючи увагу на проходженні служби в Національній поліції України, вчиняла дії, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, а також не сприяла керівникові в дотриманні службової дисципліни, а також не інформувала його про вчинені порушення. Такі твердження є безпідставними, упередженими та не підтверджені належними доказами. По-перше, згідно зі статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Жодна з цих дій не є порушенням, якщо вчиняється в рамках передбачених законом процедур. Кваліфікація таких дій як «навмисне затягування» є оціночним судженням, яке не ґрунтується на нормах КУпАП або законодавства про дисципліну в Національній поліції. По-друге, службове посвідчення поліцейського є офіційним документом, який посвідчує особу поліцейського і не може сам по собі розглядатися як зловживання або свідома спроба уникнути відповідальності. Законодавством не заборонено пред`являти посвідчення поліцейського при спілкуванні з працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками патрульної поліції вона поводила себе чемно, не зухвало, їх роботі не перешкоджала, в оману не вводила, ненормативну лексику не вживала, провокацій не вчиняла. Крім того, з боку органу, який проводив службове розслідування, не було доведено наміру ухилення від відповідальності чи наявності умислу в її діях. Усі обставини, які могли б свідчити про затягування процесу, мають бути доведені належними доказами (копіями листування, офіційними запитами, відповідями, відмітками про відмову, тощо), яких у висновку службового розслідування не наведено. Таким чином, висновки про нібито навмисність її дій є припущенням, що суперечить презумпції доброчесності поліцейського. Неприпустимим є застосування дисциплінарного стягнення без чітко доведеної вини поліцейського, тим більше - коли розслідування проведено з порушенням права на захист і участь у проведенні службового розслідування. По-третє, висновок дисциплінарної комісії щодо перешкоджання діяльності поліцейських ґрунтуються виключно на суб`єктивному поясненні однієї поліцейської ОСОБА_4 , без належної перевірки фактів, без збирання альтернативних джерел інформації та без врахування її офіційної позиції. Такий однобічний підхід суперечить принципам неупередженості та повноти розслідування. По-четверте, про подію, а саме про зупинку її працівниками поліції, вона своєчасно інформувала свого безпосереднього керівника - командира роти № 2 батальйону № 2 полку УПОП № 2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Крім того, позивач вказала, що станом на момент завершення службового розслідування, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою ст.122 КУпАП не доведена, а тому твердження щодо вчинення нею адміністративного правопорушення є передчасними та неприпустимими. Сам факт складання адміністративних матеріалів не є самостійною і безумовною підставою для висновків про вчинення нею дисциплінарного проступку чи дій, що дискредитують орган поліції. Зважаючи також на відсутність систематичного порушення правил дорожнього руху, сам по собі факт разового притягнення до адміністративної відповідальності не може становити склад дисциплінарного проступку, за яке накладається стягнення у вигляді суворої догани.

Ухвалою від 02.06.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 25.06.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління поліції особливого призначення №2 "штурмовий полк "Цунамі" Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення залишено без руху, продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 17.07.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України, у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 21.10.2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про повернення відзиву та витребування документів у справі № 420/16922/25.

Від відповідача надійшов відзив на позовному заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 2-4, 6, 11 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (із змінами), пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (із змінами), абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (із змінами), пунктів 1.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 1-4, 6, 11 та 13 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 06 січня 2025 року, пунктів 2 та 4 розділу ІІ Пам`ятки про зобов`язання поліцейського Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо дотримання службової дисципліни, затвердженої наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22 листопада 2024 року № 1335 «Про додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни», що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни, а також не інформуванні його про вчинені порушення, до ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Про факт порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , який мав місце 05.03.2025 у м. Одесі йому ( ОСОБА_6 ) нічого невідомо та будь-якою інформацією з цього приводу не володіє, так як ОСОБА_1 у відповідності до організаційно-розпорядчих документів УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1», ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» та НПУ про зазначену подію не доповідала. Окрім того, ним, як керівником, під час виконання службових обов`язків неодноразово наголошувалось підпорядкованому особовому складу про необхідність дотримання службової дисципліни та законності, а також проводилася відповідна профілактично-роз`яснювальна робота. Зазначеними обставинами спростовується твердження Позивачки, про своєчасне інформування свого безпосереднього керівника про притягнення її до адміністративної відповідальності. В свою чергу, докази долучені ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не містять інформації, котра б спростовувала пояснення надані її керівником - ОСОБА_6 . Що ж стосується ненадання пояснень ОСОБА_1 , причиною чого Позивачка вказує об`єктивну неможливість з`явитися за викликом до відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки на той момент вона перебувала на виконанні службових обов`язків - проходила службову підготовку на полігоні за містом. Про це уповноважені особи могли бути поінформовані, оскільки місце перебування було офіційно зафіксоване в розпорядчих документах. Так , як зазначає сама Позивачка у період із 23.04.2025 по 22.05.2025 вона проходила бойове залагодження у складі батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» на полігоні за межами міста Одеса. Службова діяльність у цей період була інтенсивною та здійснювалась у віддаленому місці з обмеженим доступом до мережі Інтернет і засобів зв`язку. Це ускладнювало підготовку та подання адміністративного позову у визначений процесуальним законом строк. Більше того, відповідно до долучених медичних документів, а саме Довідки КНП «Дитяча міська поліклініка №7» ОМР від 25.04.2025, АНАЛІЗ СЕЧІ ЗАГАЛЬНИЙ № 3 від 30.04.2025, Довідки КНП «Дитяча міська поліклініка №7» ОМР від 26.06.2025, Результату бактеріологічного дослідження від 24.04.2025 та Результатів досліджень (Сінево) від 01.05.2025 в зазначений період ОСОБА_1 неодноразово відвідувала заклади охорони здоров`я разом з своїм сином. А тому, проходження службової підготовки жодним чином не впливало на можливість ОСОБА_1 також з`явитися за викликом дисциплінарної комісії для надання пояснення. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, що стали підставою для призначення даного службового розслідування, а також забезпечення поліцейському права на захист, 05.04.2025 дисциплінарною комісією було направлено лист ОСОБА_1 про необхідність її прибуття 09.04.2025 у період із 09:00 до 18:15 до адміністративної будівлі УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» для надання пояснення в рамках цього службового розслідування, який їй був вручений 07.04.2025, що остання підтвердила власним підписом, а також 07.04.2025 направлено повідомлення засобами електронної комунікації у месенджері «WhatsApp» на номер телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними скріншотами (акт огляду засобу електронної комунікації, зареєстрований у службі діловодства УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 10.04.2025 за № 1438/59/13-2025вн). Таким чином, дата надання пояснень не співпадає з періодом проходження ОСОБА_1 службової підготовки на полігоні. Незважаючи на вжиті дисциплінарною комісією заходи, 09.04.2025 у період із 09:00 до 18:15 ОСОБА_1 за викликом дисциплінарної комісії не прибула, а також не повідомила про причини свого неприбуття. Відповідно до частини десятої статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень. Факт неприбуття ОСОБА_1 для надання пояснення був зафіксований шляхом складання відповідного акту, який зареєстрований у службі діловодства УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 10.04.2025 за № 1439/59/13-2025вн. Таким чином, саме в наслідок бездіяльності самої ОСОБА_1 , яка виразилась у не повідомленні дисциплінарній комісії причин свого неприбуття для надання пояснень, що прямо передбачено частиною 10 статі 18 Дисциплінарного статуту, ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати свої пояснення.

Також, предстаник відповідача у відзиві вказав що під час службового розслідування ОСОБА_1 подала клопотання від 20.03.2025 вх. № 3765-2025 на адресу дисциплінарної комісії щодо долучення до зазначеного службового розслідування наступних документів: скріншот з особистого Електронного суду, що підтверджує подачу позовної заяви до Суворовського районного суду м. Одеси щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 05.03.2025. За результатом розгляду даного клопотання дисциплінарною комісією встановлено, що у вищевказаному суді розглядається справа № 523/4322/25 від 18.03.2025 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (ОСОБА_4). 20.03.2025, судом винесено Ухвалу про направлення матеріалів справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДПП НПУ про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Братського районного суду Миколаївської області.Також, згідно з даними офіційного вебпорталу судової влади України, станом на 10.04.2025 зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 на розгляд до Братського районного суду Миколаївської області не надходив. Зазначені обставини підтверджують обізнаність ОСОБА_1 з правами визначеними статтею 18 Дисциплінарного статуту, а також її бездіяльність щодо не подання власних пояснень стосовно обставин, котрі стосуються вчиненого нею дисциплінарного проступку. Таким чином, твердження Позивачки щодо ненадання останній можливості надати пояснення є цілком безпідставними, адже обставин справи свідчать про наявність можливості у ОСОБА_1 самостійно подати пояснення, а також про те, що саме в наслідок бездіяльності Позивачки нею не було подано пояснення стосовно обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Крім того, враховуючи, що наказ УПО №2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 15.04.2025 № 7С було доведено до ОСОБА_1 23.04.2025 року, то 24.08.2025 року Позивачка буде вважатися такою, що не має дисциплінарних стягнень. Більше того, сувора догана є третім по суворості з семи видів дисциплінарних стягнень, а тому враховуючи вищезазначене таке дисциплінарне стягнення не може вважатися одним з найбільш суворих заходів дисциплінарного впливу. Що ж стосується твердження Позивачки, що її поведінка не становила суспільної небезпеки відповідач зазначив, що порушення правил дорожнього руху, яке виразилось у перевищенні максимально допустимої швидкості руху на 43 км/год в межах населеного пункту, де дозволена максимальна швидкість руху 50 км/год є серйозним суспільним ризиком, оскільки значно підвищує ймовірність дорожньо-транспортних пригод (ДТП) та їх наслідків, зокрема, травмування та загибелі людей. Більше того, перевищення швидкості є однією з основних причин ДТП в Україні. Саме тому, не залежно від настання наслідків, за відповідну протиправну поведінку чинним законодавством України передбачена відповідальність. Також хибними є твердження Позивачки, стосовно того, що її поведінка не мала ознак суспільного резонансу та не підривала авторитет органів поліції. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що можуть підірвати довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості. Саме невідворотність покарання має головний вплив на осіб, які допустили та можуть допустити порушення службової дисципліни. Тому не залежно від того чи набула розголосу відповідна поведінка поліцейського, зазначений поліцейський повинен нести відповідальність за вчинений ним дисциплінарний поступок, з метою недопущення такої поведінки в подальшому та зміцнення службової дисципліни як самого поліцейського, так і інших працівників, що проходять службу в Національній поліції України. Інститут адміністративної та дисциплінарної відповідальності є незалежними, можуть існувати одночасно та не виключають один одного. Тобто, незалежно від встановлення або відсутності у діях Позивача складу адміністративного правопорушення судом, такий юридичний факт не виключає факту вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, порушення ним етичної поведінки тощо, що встановлено висновком та матеріалами службового розслідування.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходить службу на посаді поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

08.03.2025 року від начальника відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на ім`я т.в.о. начальника управління - командра полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надійшла доповідна записка за фактом порушення правил дорожнього руху поліцейським взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_1

12 березня 2025 року управлінням поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " видано наказ № 96, яким з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 08.03.2025 № 5732-2025, щодо можливого порушення службової дисципліни окремими посадовими особами УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1», у тому числі неналежного виконання службових обов`язків поліцейським взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» капралом поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_8), що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, керуючись вимогами статей 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», призначено службове розслідування у формі письмового провадження, утворено дисциплінарну комісію.

Наказом управлінням поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 128 від 26.03.2025 року продовжено до 10.04.2025 року строк проведення службового розслідування, призначеного наказом УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 12.03.2025 № 96.

Висновком службового розслідування від 10.04.2025 року встановлено, що 05.03.2025 о 12:40 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , рухалась у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, в межах населеного пункту зі швидкістю 93 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху 50 км/год, чим перевищила максимально допустиму швидкість руху на 43 км/год. Після чого, поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ було винесено стосовно ОСОБА_7 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EHA № 4202184 від 05.03.2025. На момент вчинення зазначеного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебувала поза службою, так як у період із 03.03.2025 до 07.03.2025 перебувала на лікарняному по догляду за дитиною в КНП «Дитяча Міська поліклініка № 7» Одеської міської ради (медичний висновок від 04.03.2025 № ВНК4-6E93-P5AB-43C4).

Вивченням копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4202184, винесеної за частиною першою статті 122 КУпАП, з`ясовано, що 05.03.2025 14:04 у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Одеській області ДПП НПУ старший лейтенант поліції Михайлова Елла Борисівна, розглянув справу стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно фабули встановлено наступне: 05.03.2025 о 14:40 у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 93 км/год в межах населеного пункту, де дозволена Максимальна швидкість руху 50 км/год, чим перевищив максимально допустиму швидкість руху на 43 км/год, зафіксовано на «TruCаm» (серійний № ТC000663), Портативні відеореєстратори № 475714 та № 471528, чим порушив пункт 12.4 ПДР - порушення швидкості руху в населених пунктах. У пунктах 8 та 9 вищевказаної постанови наявні підписи ОСОБА_1 , що вказує на її ознайомлення з даною справою, при цьому жодних заперечень остання не зазначила, що також вказує на визнання ОСОБА_1 .

Вивченням документу з скріншотами встановлено, що на ньому наявні такі відомості: «Date: 05/03/2025, Time: 12:40:08, TruCam Serial No: TC000663, Officer Name: ОСОБА_8, Officer ID: НОМЕР_9, Measured Speed: 93 km/h (APP), Measured Distance: 162,2 m, Speed Limit: 50 km/h, Firmware: v1.19, Street Name: ЧОРНОМОРСЬКОГО КОЗАЦТВА, 80» та фото номерного знака автомобіля «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 ». Поряд з цим, у ході перегляду відеофайлу під назвою « NA000_0305 124008» (загальним розміром 2181 КБ, загальною тривалістю 00 хв 02 с) встановлено, що відеозапис, який містить водяний знак 93 km/h (APP) фіксується дати 01.03.2025, часу 12:40, швидкості руху на технічний прилад «TruCam», звук відсутній. На ньому зафіксовано рух автомобіля «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , по вулично-дорожній мережі в межах населеного пункту зі швидкістю 93 км/год.

Також, у ході перегляду відеофайлу під назвою «ЕНА 4202184 ОСОБА_1» (загальним розміром 3850380 КБ, загальною тривалістю 02 год 33 хв 19 с) встановлено, що відеозапис, згідно водяних знаків розпочинається 05.03.2025 о 12:40, фіксується на портативний відеореєстратор № 471528, із звукозаписом. Даний запис починається з того, що 05.03.2025 о 12:40 у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, на узбіччі по правій стороні напрямку руху зупиняється автомобіль «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , після чого поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ, а саме: лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , підходять до вказаного автомобіля з водійської сторони. Через незначний проміжок часу опускається скло водійської двері автомобіля ТОYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого перебуває поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» сержант поліції ОСОБА_1 , остання пред`являє поліцейським УПП в Одеській області ДПП НПУ документ (схожий на службове посвідчення поліцейського). У процесі розмови ОСОБА_8 повідомляє ОСОБА_1 про те, що вона порушила обмеження швидкості руху в населеному пункті, зокрема рухалась зі швидкістю 93 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху 50 км/год, та надає їй ( ОСОБА_1 ) для ознайомлення наявні докази зафіксовані за допомогою технічного приладу «TruCam». В подальшому, ОСОБА_8 роз`яснює ОСОБА_1 , що за вчинене нею ( ОСОБА_1 ) порушення пункту 12.4 ПДР, згідно частини першої статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність., а також роз`яснює її ( ОСОБА_1 ) права та обов`язки, визначені Конституцією України та окремими статтями КУпАП, у тому числі статтею 268 КУпАП. Тоді, ОСОБА_1 просить, щоб ОСОБА_8 та ОСОБА_4 надали їй для ознайомлення службове посвідчення поліцейського, що останні виконали. При цьому, ОСОБА_1 повідомляє даним поліцейським, що здійснює відеофіксацію своїх ( ОСОБА_1 ) дій та вголос озвучує посаду, звання, анкетні дані, серію та номер посвідчень вищевказаних поліцейських. Після цього, ОСОБА_1 просить, щоб ОСОБА_8 надав документи технічного приладу «TruCam», а також цікавиться чи здійснюсться відеофіксація на портативний відеореєстратор. ОСОБА_8 повідомляє їй ( ОСОБА_1 ), що така фіксація проводиться, про що її було попереджено одразу перед початком спілкування. В подальшому, ОСОБА_9 передає ОСОБА_1 для ознайомлення документи на технічний прилад «TruCam» (серійний № ТС000663), у тому числі свідоцтво про його перевірку та підтвердження перебування зазначеного приладу на балансі УПП в Одеській області ДПП НПУ. ОСОБА_1 вивчає надані їй документи та звіряє номер зазначеного приладу з відомостями внесеними до наданих документів, після чого фотографує дані документи на свій мобільний телефон. Згодом на вимогу ОСОБА_1 поліцейський Сафронов К. Ю. надає їй ( ОСОБА_1 ) можливість зафіксувати за допомогою мобільного телефону Докази зафіксовані за допомогою технічного приладу «TruСат» щодо горушения нею ( ОСОБА_7 ) обмеження швидкості руху. Після цього, ОСОБА_7 просить, щоб поліцейські надали їй докази того, що саме вона ( ОСОБА_1 ) перебувала за кермом автомобіля «ТОУОTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 . Поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ пояснюють їй, що всі дії фіксувались на службові портативні відеореєстратори, у тому числі зупинка транспортного засобу, підхід до нього голіцейських тощо. При цьому, ОСОБА_4 зазначає, що коли вони підійшли до автомобіля «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , в його салоні за кермом перебувала ОСОБА_1 , а на пасажирському сидінні перебувала дитина, інших осіб не було. Також, поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ пояснюють ОСОБА_1 , що якщо вона ( ОСОБА_1 ) бажає отримати докази з їх портативних відеореєстраторів, то необхідно звернутись із запитом до УПП в Одеській області ДПП НПУ, та надають ОСОБА_1 для фотофіксації номери своїх портативних відеореєстраторів, які вона ( ОСОБА_1 ) одразу й фіксує за допомогою телефону. Після цього, поліцейські УПП в Одеській області висунули законну вимогу щоб ОСОБА_1 надала посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. В свою чергу, ОСОБА_1 не виконує дану вимогу поліцейських та вказує, що бажає подати клопотання в рамках розгляду справи про вчинене нею адміністративного правопорушення. Зазначена розмова відбувається на протязі декількох хвилин, при цьому ОСОБА_1 не надає поліцейським запитувані документи, тим самим ігноруючи їхню законну вимогу. Згодом вона виходить із салону свого автомобіля та йде разом із поліцейськими до службового автомобіля, де поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ надають їй ( ОСОБА_1 ) аркуш паперу та ручку, після чого о 12:57 вона ( ОСОБА_1 ) йде до свого автомобіля, де сідає до його салону та починає складати клопотання. 0 13:11 ОСОБА_1 підходить до поліцейських УПП в Одеській області та просить надати їй ( ОСОБА_1 ) документи, які надають їм право нести службу за адресою її ( ОСОБА_1 ) зупинки. ОСОБА_8 пояснює їй ( ОСОБА_1 ), що такі документи, не передбачені чинним законодавством. Після цього, вона ( ОСОБА_1 ) просить, щоб їй надали фото чи відео підтвердження, що встановлений дорожній знак контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів. В свою чергу, поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ пояснюють їй ( ОСОБА_1 ), що такий знак встановлений по маршруту, яким вона ( ОСОБА_1 ) рухалась, а остання як водій повинна була стежити за такими знаками під час керування транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що на її думку необхідно було встановити дублюючого знаку 5.76, який позначає ділянку доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів тощо. ОСОБА_1 було роз`яснено, що вищевказаний знак відноситься до інформаційно-вказівних знаків, а стосовно неї розглядається справа за порушення обмежень швидкісного режиму. Також, їй було роз`яснено, що розміщення такого дублюючого знаку не передбачено чинним законодавством України. О 13:13 ОСОБА_4 знову просить ОСОБА_1 надати посвідчення водія, остання не виконує вимогу поліцейської та йде до свого автомобіля. О 13:33 поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ підходять до автомобіля «ТOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , та просять ОСОБА_1 надати необхідні документи, остання не виконує вимогу поліцейських та розпочинає з ними сперечатись, їй роз`яснюється порядок оскарження справи про адміністративне правопорушення, якщо вона ( ОСОБА_1 ) не згодна з прийнятим рішенням. Поліцейські УПП B Одеській області ДПП НПУ наголошують ОСОБА_1 , що вона не виконує законну вимогу та відмовляється надати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, а також роз`яснили їй, що у разі невиконання цієї вимоги, стосовно неї будуть складені адміністративні матеріали за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. В свою чергу, ОСОБА_1 продовжує сперечатись з поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ та вимагає, щоб вони проїхали з нею по маршруту руху та впевнились, що там не розміщений дублюючий дорожній знак про здійснення автоматичної фіксації контролю за порушенням ПДР, на її думку вона не була належним чином проінформована, тому не повинна нести відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. Поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ неодноразово наголошують, що вимога ОСОБА_1 не передбачена чинним законодавством. В подальшому, ОСОБА_1 передає ОСОБА_4 клопотання, остання розглянувши письмове клопотання ОСОБА_1 , повідомила їй ( ОСОБА_1 ), що у задоволенні її клопотання відмовлено, та розпочинає виносити за порушення вимог пункту 12.4 ПДР постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, при цьому неодноразово вимагаючи, щоб ОСОБА_1 надала посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, однак ОСОБА_1 не виконує законну вимогу поліцейського та не надає відповідні документи. О 13:48 ОСОБА_1 підіймає скло водійської двері та починає рух транспортного засобу, ігноруючи законні вимоги поліцейської ОСОБА_4 щодо заборони руху до завершення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після цього, о 13:49 поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ на службовому автомобілі розпочинають переслідувати автомобіль «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_4 , подаючи звуковою сигналізацією та за допомогою гучномовця вимоги щодо зупинки даного транспортного засобу. Через незначний проміжок часу поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ наздоганяють автомобіль «TOYOTA PRIUS», померний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , після чого підходять до нього, де ОСОБА_4 повідомляє ОСОБА_1 , що остання не виконала законні вимоги поліцейських, а саме не надала документи. В свою чергу ОСОБА_1 розпочинає сперечатись із ОСОБА_4 , а в подальшому ОСОБА_1 телефонує на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» та просить направити на місце події слідчо-оперативну групу з приводу неправомірних дій поліцейських УПП в Одеській області ДПП НПУ. Водночас, ОСОБА_4 запитує у ОСОБА_1 , чи буде вона отримувати копію постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, на що остання відповідає - нi. По завершенню цієї розмови поліцейська УПП в Одеській області ДПП НПУ сідає до службового автомобіля та розпочинає складати адміністративні матеріали за допомогою планшетного пристрою. Запис припиняється на цій процедурі.

У висновку службового розслідування від 10.04.2025 року вказано, що переглядом вищеописаних відеозаписів встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 , 05.03.2025 о 12:40 у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, керуючи транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , порушила вимоги пункту 12.4 ПДР, у зв`язку із чим була зупинена поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ. При цьому, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 вчиняла дії, які перешкоджали поліцейським УПП в Одеській області ДПП НПУ виконувати їх обов`язки, зокрема остання навмисно затягувала процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, ігноруючи протягом тривалого часу законні вимоги поліцейських щодо пред`явления для перевірки документів, зазначених у пункті 2.1 ПДР, з метою уникнення адміністративної та дисциплінарної відповідальності, у тому числі шляхом пред`явления свого ( ОСОБА_1 ) службового посвідчення поліцейського. Такі дії ОСОБА_1 дискредитують її, як поліцейського, в очах громадськості та колег по службі, підривають авторитет Національної поліції Укравому та порушують встановлені норми професійної етики щодо недопустимості використання службового становища у приватних чи особистих цілях.

Отже, проаналізувавши зібрані під час проведення службового розслідування матеріали в їх сукупності установлено, що 05.03.2025 о 12:40 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , порушила вимоги пункту 12.4 ПДР, у зв`язку із чим була зупинена поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ. Стосовно ОСОБА_1 за порушення пункту 12.4 ПДР поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4202184 за частинрю першою статті 122 КУпАП. При цьому, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 вчиняла дій, які перешкоджали поліцейським УПП в Одеській області ДПП НПУ виконувати їх обов`язки, зокрема остання навмисно затягувала процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, ігноруючи протягом тривалого часу законні вимоги поліцейських щодо пред`явления для перевірки документів, зазначених у пункті 2.1 ПДР, з метою уникнення адміністративної та дисциплінарної відповідальності, у тому числі шляхом пред`явлення свого ( ОСОБА_1 ) службового посвідчення поліцейського, акцентуючи увагу на проходженні нею служби в Національній поліції України.

Таким чином, в діях поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» сержанта поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2-4, 6, 11 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року 2337-VIII, абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 1-4, 6, 11 та 13 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, несвоєчасному виконанні вимог поліцейських щодо пред`явлення для перевірки документів, зазначені в пункті 2.1 ПДР. Указаний поліцейський вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України в цілому і суперечать високому званню поліцейського. Останній також не сприяв керівникові в дотриманні службової дисципліни, не інформував його про вчинені порушення.

Обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 передбачені частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, не встановлені.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 передбачені частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII, не встановлені.

Отже, сержант поліції ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язана навіть у позаслужбовий час неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що поліцейського, мужньо і вправно служити Українському народові, наказів регламентують діяльність поліції, бути вірною Присязі керівництва, утримуватися від дій, які перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок свідчить про відсутність у неї високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної етики та підриває авторитет та довіру до Національної поліції України в очах громадськості. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дані такими, що сприяють посиленню авторитету і довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватися.

Обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року 2337-VIII, виключало б можливість застосовування до неї дисциплінарних стягнень, не встановлено.

Таким чином, причинами й умовами, що сприяли скоєнню зазначеної події, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , умисне невиконання норм діючого законодавства України, недотримання Правил дорожнього руху, законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, почуття вседозволеності (безкарності).

Таким чином, дисциплінарна комісія у підсумку дійшла висновку, що за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 2-4, 6, 11 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (із змінами), пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (із змінами), абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (із змінами), пунктів 1.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 1-4, 6, 11 та 13 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 06 січня 2025 року, пунктів 2 та 4 розділу ІІ Пам`ятки про зобов`язання поліцейського Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо дотримання службової дисципліни, затвердженої наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22 листопада 2024 року № 1335 «Про додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни», що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни, а також не інформуванні його про вчинені порушення, до сержанта поліції ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Наказом управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 7С від 15.04.2025 року за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 2-4, 6, 11 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (із змінами), пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (із змінами), абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (із змінами), пунктів 1.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 1-4, 6, 11 та 13 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 06 січня 2025 року, пунктів 2 та 4 розділу ІІ Пам`ятки про зобов`язання поліцейського Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо дотримання службової дисципліни, затвердженої наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22 листопада 2024 року № 1335 «Про додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни», що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни, а також не інформуванні його про вчинені порушення, застосовано до поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Крім того, 22.04.2025 року начальником управління - командиром полку управління поліції особливого призначення № 2 Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 затверджено висновок службового розлідування від 22.04.2025 № 1639/01/59/13-2025вн, проведеного за фактом відсутності на ранковому шикуванні, а в подальшому запізнення на службу без поважних причин поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " сержанта поліції ОСОБА_1 , яким вирішено, що за порушення вимог пунктів 1, 2 та 6 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (із змінами), п. 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (із змінами), Внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » затвердженого наказом Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.02.2025 № 293 Внурішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 04.03.2025 № 81, підпунктів 2, 4, 5, 8 та 13 п. 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилось у запізненні службу (ранкове шикування підрозділу) без поважних причин, не інформування керівництва підрозділу про причини свого запізнення на службу, поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " сержанта поліції ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак враховуючи раніше накладене наказом управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 15.04.2025 № 7С «Про застосування дисциплінарих стягнень» на неї дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, обмежитися цим.

Позивач, не погоджуючись з висновком від 10.04.2025 № 1448/01/59/13-2025вн, наказом від 15.04.2025 № 7 С та висновком від 22.04.2025 № 1639/01/59/13-2025вн, звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706; далі - Правила №1179).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, про невиконання вимог яких з боку позивача зазначено у спірному наказі, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. Керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Пунктом 1 розділу І Правил №1179 визначено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Пунктом 3 розділу ІV Правил №1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807, далі - Порядок №893), який конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами пункту 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктами 14, 17 розділу V Порядку №893 передбачено, зокрема, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення. В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови. Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Правила оформлення матеріалів службового розслідування викладені у розділі VI Порядку №893.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У пункті 4 розділу VI Порядку №893 зазначено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни. Саме в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Із цією метою висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку встановлена у визначеному порядку.

Частинами третьою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту імперативно встановлено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія, а так само керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського. Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (частини четверта - шоста статті 19 Дисциплінарного статуту).

Частиною одинадцятою статті 19 Дисциплінарного статуту також установлено, що у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Отже, при вирішенні спору про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності предметом доказування є склад дисциплінарного проступку, обставини його вчинення, причини та умови, вина поліцейського, наявність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність поліцейського, що підлягає доведенню суб`єктом владних повноважень належними, достовірними й достатніми доказами.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників органів поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

В свою чергу, адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

За результатами проведеного службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 складено висновок службового розслідування від 10.04.2025 № 1448/01/59/13-2025вн, на підставі якого був прийнятий наказ № 7С від 15.04.2025 року, пунктом 1 якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Зокрема, Дисциплінарною комісією в ході призначеного щодо ОСОБА_1 службового розслідування встановлено, що 05.03.2025 о 12:40 ОСОБА_1 керуючи автомобілем «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , рухалась у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, в межах населеного пункту зі швидкістю 93 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху 50 км/год, чим перевищила максимально допустиму швидкість руху на 43 км/год. Після чого, поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ було винесено стосовно ОСОБА_7 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EHA № 4202184 від 05.03.2025.

В ході проведення службового розслідування досліджено відеозаписи та підтверджено факт руху автомобіля «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , по вулично-дорожній мережі в межах населеного пункту зі швидкістю 93 км/год., дата 01.03.2025, час 12:40. А також, того, що 05.03.2025 о 12:40 у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, на узбіччі по правій стороні напрямку руху зупиняється автомобіль «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , після чого поліцейські УПП в Одеській області ДПП НПУ, а саме: лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , підходять до вказаного автомобіля з водійської сторони. Через незначний проміжок часу опускається скло водійської двері автомобіля ТОYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого перебуває поліцейський взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «ІНФОРМАЦІЯ_1» сержант поліції ОСОБА_1 , остання пред`являє поліцейським УПП в Одеській області ДПП НПУ документ (схожий на службове посвідчення поліцейського).

Також, під час проведення вказаного розслідування комісією встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 , 05.03.2025 о 12:40 у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 80, керуючи транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_3 , порушила вимоги пункту 12.4 ПДР, у зв`язку із чим була зупинена поліцейськими УПП в Одеській області ДПП НПУ. При цьому, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 вчиняла дії, які перешкоджали поліцейським УПП в Одеській області ДПП НПУ виконувати їх обов`язки, зокрема остання навмисно затягувала процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, ігноруючи протягом тривалого часу законні вимоги поліцейських щодо пред`явления для перевірки документів, зазначених у пункті 2.1 ПДР, з метою уникнення адміністративної та дисциплінарної відповідальності, у тому числі шляхом пред`явления свого ( ОСОБА_1 ) службового посвідчення поліцейського. Такі дії ОСОБА_1 дискредитують її, як поліцейського, в очах громадськості та колег по службі, підривають авторитет Національної поліції Укравому та порушують встановлені норми професійної етики щодо недопустимості використання службового становища у приватних чи особистих цілях.

Зокрема, комісією відібрані пояснення у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка, зокрема, повідомила, що водію ОСОБА_1 повідомлено про причини зупинки та висунуто законну вимогу щодо надання посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб. Водночас, ОСОБА_1 не надала документи, а пред`явила службове посвідчення поліцейського видане на її ім`я. Незважаючи на те, що поліцейськими виконано всі вимоги ОСОБА_7 , зокрема надано їй всі запитувані документи, докази у справі про адміністративне правопорушення, а також можливість скористатись юридичною допомогою, остання повністю ігнорували законні вимоги. При цьому, зазначала, що на її думку зупинка її транспортного засобу була незаконна, через відсутність дублюючого знаку 5.76, який позначає ділянку доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів тощо. ОСОБА_1 було роз`яснено, що вищевказаний знак відноситься до інформаційно-вказівних знаків, а стосовно неї розглядається справа за порушення обмежень швидкісного режиму. Також, її було роз`яснено, що розміщення такого дублюючого знаку не передбачено чинним законодавством України. Розглянувшии письмове клопотання ОСОБА_7 та оцінивши наявні докази у справі про адміністративне правопорушення, вона повідомила останній, що у задоволенні її клопотанція відмовлено, та почала виносити за порушення вимог пункту 12.4 ПДР постанову по справі про адміністративне правопорушення. передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. В свою чергу, ОСОБА_1 почала вести несе неадекватно, спілкуватись із поліцейськими нетактовно та зухвало, відмовлялась виконувати будь-які законні вимоги. Більш того, ОСОБА_1 , яка перебувала у салоні свого автомобіля. поставила запитання, чи вона затримана, їй роз`яснено, що вона тимчасово обмежена у русі до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Незважаючи на це, ОСОБА_10 зачинила скло, після чого розпочала рух транспортного засобу та самовільно покинула місце вчинення правопорушення, ігноруючи законні вимоги щодо припинення цих дій. Тоді поліцейські на службовому автомобілі «TOYOTA PRIUS», р. н. НОМЕР_5 , почали переслідувати її, подаючи за допомогою спеціальних звукових та світлових сигналів вимогу щодо зупинки транспортного засобу, однак ОСОБА_1 ігнорувала дані вимоги, у зв`язку із чим її було зупинено шляхом блокування. Після зупинки, підійшли до ОСОБА_1 та запитали, чому вона покинула місце розгляду справи до її запрошення, на що остання відреагувала неадекватно та зателефонувала на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» та повідомила про нібито протиправні дії стосовно неї. В подальшому, на місце події прибув інший наряд поліції УПП в Одеській області ДПП НПУ, працівники якого спілкувались з ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , в свою чергу в цей час намагалась встановити наявність у неї посвідчення водія за допомогою Інформаційного порталу Національної поліції (далі - ІПНП). За результатом вказаної перевірки було встановлено, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія відповідної категорії, після чого за результатом розгляду справи було винесено постанову серії ЕНА № 4202184 за частиною першою статті 122 КУпАП.

Дисциплінарною комісією зроблено висновок, що сержант поліції ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язана навіть у позаслужбовий час неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що поліцейського, мужньо і вправно служити Українському народові, наказів регламентують діяльність поліції, бути вірною Присязі керівництва, утримуватися від дій, які перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Також у висновку службового розслідування зазначено, що вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок свідчить про відсутність у неї високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної етики та підриває авторитет та довіру до Національної поліції України в очах громадськості. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дані такими, що сприяють посиленню авторитету і довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватися.

Тобто, з матеріалів справи слідує, що під час проведення службового розслідування було встановлено, що позивачем порушено вимоги пунктів 2-4, 6, 11 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (із змінами), пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (із змінами), абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (із змінами), пунктів 1.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 1-4, 6, 11 та 13 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 06 січня 2025 року, пунктів 2 та 4 розділу ІІ Пам`ятки про зобов`язання поліцейського Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо дотримання службової дисципліни, затвердженої наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22 листопада 2024 року № 1335 «Про додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни», що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, не сприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни, а також не інформуванні його про вчинені порушення.

При цьому, досліджені судом відеозаписи підтверджують обставини, встановлені під час розслідування та викладені у висновку службового розслідування від 10.04.2025 року та спростовують доводи, зазначені позивачем.

З матеріалів справи слідує, що під час проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії в повній мірі досліджено зібрані докази та надано оцінку всій повідомленій інформації. Тобто, висновок службового розслідування, який слугував підставою для винесення оскаржуваного наказу, дозволяє дійти висновку, що результати службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах, заснованих на дослідженні інформації та документах та відібраних поясненнях у осіб, причетних до досліджуваних подій.

В той же час, належних, допустимих та достатніх доказів на спростування встановлених порушень, позивачем ані під час проведення службового розслідування, ані під час розгляду справи, не надано.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що дисциплінарне провадення відбулось з порушенням її права на захист, оскільки з матеріалів справи вбачається, що листом від 05.04.2025 року № 8446-2025, який отриманий позивачем 07.04.2025 року про що свідчить підпис ОСОБА_1 повідомлено про проведення службового розслідування та необхідність прибути 09 квтня 2025 року у період часу з 09:00 до 18:15 для опитування в рамках службового розслідування. Крім того, про необхідність прибутя для надання пояснень позвивача було повідомлено засобами електронної комунікації. Проте, позивач ОСОБА_1 не з`явилась до управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про що складено відповідні акти.

Частиною 10 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України чітко визначено, що якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивача ОСОБА_1 було обмежено у використанні наданих ч. 2 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України прав, позивачем суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що службове розслідування було проведене саме за фактом складання стосовно позивача постанови про адміністративне правопорушення, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні такого адміністративного правопорушення. В ході проведення службового розслідування відповідачем встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку. Перевірка законності складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд в постанові від 12 грудня 2018 року по справі №826/2161/16 вказав, що адміністративний суд, на розгляді у якому перебуває справа про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, не являється органом, який встановлює наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Даним повноваженням наділений лише суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №804/4096/17 зазначив, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ). Акцентуючи цим увагу на тому, що Закон №580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у даній постанові мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарної, кримінальної та/або адміністративної, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Тобто, факт притягнення або відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати певний вид дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд в постанові від 27.04.2021 року по справі №160/6819/19 вказав, що вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

В постанові від 25 червня 2020 року по справі № 2240/2329/18 Верховний Суд зазначив, що за вчинення одного й того ж самого правопорушення (діяння) особа може бути притягнута до двох різних видів юридичної відповідальності. Вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясування складу дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Отже, факт недоведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП, не свідчить про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.

Посилання позивача на непропорційність та необгрунтованість застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, суд вважає неспроможними, оскільки відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

В постанові від 20.11.2019 року по справі № 826/12649/16 Верховний Суд зазначив, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження, а тому не визначає обов`язку органів Національної поліції послідовно накладати то чи інше стягнення.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01 квітня 2020 року по справі №806/647/15, від 21 січня 2021 року по справі №826/4681/18, від 28 жовтня 2021 року по справі №520/1578/2020, від 09 лютого 2022 року по справі №160/12290/20, від 23 жовтня 2024 року по справі № 380/8781/22.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» (заяви № 36146/05 та № 42418/05) пункт 38).

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року по справі № 320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вказаних вище дій внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Дії позивача також були кваліфіковані як порушення Правил етичної поведінки поліцейських. Зазначено, що діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2024 року по справі № 380/16592/22.

За таких підстав, дослідивши матеріали службового розслідування суд вважає, що обставини події, кваліфіковані як дисциплінарний проступок, за скоєння якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани, доведені матеріалами службового розслідування.

Оцінюючи у сукупності встановлені по справі обставини суд дійшов висновку, що позивач вчинив дії, що порушують вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2-4, 6, 11 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року 2337-VIII, абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 1-4, 6, 11 та 13 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, а відтак відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування висновку від 10.04.2025 № 1448/01/59/13-2025вн та наказу від 15.04.2025 № 7 С.

Крім того, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 22.04.2025 № 1639/01/59/13-2025вн, затвердженого начальником управління - командиром полку управління поліції особливого призначення № 2 Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 щодо порушення службової дисципліни, оскільки висновок службового розслідування не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є діями суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію дисциплінарного правопорушення, та в силу приписів чинного законодавства, є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про оскарження рішення про притягнення особи до відповідальності, а тому в їх задоволенні також слід відмовити.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 255, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Управління поліції особливого призначення №2 "штурмовий полк "Цунамі" Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_2 ), Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправними та скасування висновків та наказу про застосування дисциплінарного стягнення, - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.