Справа № 500/5417/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5417/25

22 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні клопотання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що полягають у відмові ОСОБА_1 у звільненні з військової служби за контрактом на підставі підпункту "ж" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку із закінченням строку дії контракту;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути рапорт та видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за контрактом на підставі підпункту "ж" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дотримуючись положень п. 4 Контракту, 29 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до командування Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту "ж" пункту З частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Проте командування Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України листом №50/02/12-1673 від 17.06.2025 відмовило у звільненні, посилаючись на п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону № 2232-ХІІ, відповідно до якого контракти автоматично продовжуються на час дії воєнного стану. Також зазначено, що підстава звільнення за пп. "ж" була запроваджена пізніше - Законом України №3633-ІХ від 11.04.2024 і, на думку командування, не поширюється на контракти, укладені раніше, що слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 22.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

13.10.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання представник зазначає, що командуванням військової частини розглянуто рапорт позивача та надано відповідь за результатами такого розгляду оформлену листом від 17.06.2025 за вих. №50/02/12-1673-2025.

Даним листом позивачу було повідомлено про відсутність підстав для звільнення за сімейними обставинами.

Зазначає, вищевказаний лист позивач отримав наручно 01.07.2025, про що свідчить його підпис про отримання примірника.

Тому представник відповідача вказує, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду з моменту отримання листа військової частини від 01.07.2025.

16.10.2025 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання, в яких представник вказує, що позивач скористався своїм правом на досудове врегулювання спору.

Визначаючись щодо наведеного, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, наведеним у п.17 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, за характером спірних правовідносин даний спір стосується питань, пов`язаних з проходженням з публічної служби. А тому, спеціальною нормою, якою врегульовано питання строку звернення з позовом до адміністративного суду, є положення ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює місячний строк на звернення до адміністративного суду, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах 23.07.2025 у справі №260/4599/23, від 28.07.2025 у справі №320/1753/23.

У позовній заяві позивач зазначає, що у листі-відмові від 17.06.2025 за вих. №50/02/12-1673-2025 наголошено на право військовослужбовця на оскарження у порядку підлеглості вищому органові або посадовій особі, а також на право звернутися до суду відповідно до чинного законодавства.

Військовослужбовець ОСОБА_1 через представника - адвоката Денисовського М.Д. звернувся із скаргою на дії командування в/ч НОМЕР_1 .

Скарга в порядку підлеглості була подана 30 червня 2025 року за вих. № 008/25 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно та 04 липня 2025 року була вручена одержувачу.

Оскільки у встановлений Законом України "Про звернення громадян" строк відповідь на скаргу не була надана, представник позивача - адвокат Денисовський М.Д. 20 серпня 2025 року скерував на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 адвокатський запит з вимогою надати інформацію про стан розгляду скарги на відмову у звільненні з військової служби за підпунктом "ж" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" ОСОБА_1 .

08 вересня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 надало відповідь, у якій повідомило, що скарга позивача була розглянута та відповідь надана листом вих. № 50/10/1/1-Д-185 від 10.07.2025.

Проте позивач вказує, що зазначений лист ні ним, ні його представником не отримувався ані на електронну адресу, ані засобами поштового зв`язку. До відповіді на адвокатський запит також не було додано доказів відправлення відповіді (зокрема, копії фіскального чеку про відправку поштового відправлення, накладної, опису вкладення до відправлення).

Натомість до відповіді було додано копію листа, в якому ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично підтримало позицію командування військової частини НОМЕР_1 , викладену у відповіді від 17.06.2025 №50/02/12-1673 на рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби, та зробило висновок про відсутність у діях командування ознак протиправності.

Отже з наведеного слідує, що представником позивача було подано скаргу вищому керівництву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (використано процедуру адміністративного оскарження), відповідь на яку отримано 08.09.2025 (лист здано на пошту 05.09.2025).

Доказів того, що позивач отримував вказану відповідь раніше ніж у вересні 2025 ні відповідачем, ні третьою особою суду не надано.

До суду із цим позовом позивач звернувся 16.09.2025, тобто без порушення місячного строку встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення без розгляду позовної заяви, відповідно клопотання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 122, 241, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на судове рішення у даній справі

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 22 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.