Справа № 179/1515/25
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кравченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Голобородько Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.09.2025 №238 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з призначенням штрафу в розмірі 17000 грн. За змістом вказаної постанови, ОСОБА_1 , у порушення вимог пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 №4235-ІХ в строк до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Позивач вважає, що постанова внесена всупереч вимогам закону, з грубим порушенням його прав та не відповідає фактичним обставинам, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Так, позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, так як має відстрочку в зв`язку з бронюванням за підприємством. Термін відстрочки від військової служби (бронювання) до 10.01.2026.

22.01.2025 з метою дотримання порядку військового обліку, позивач вчергове звернувся до 1-го відділу Новомосковського (на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримав картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, вих.№279, тим самим був направлений для проведення військово-лікарської комісії на базі КП «Магдалинівська центральна лікарня» Магдалинівської селищної ради.

В період з 23.01.2025 по 26.02.2025 ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію та отримав наступний висновок: «Тимчасово непридатний, потребує лікування на протязі 6 міс. Явка 26.08.2025 року». Висновок підписаний 26.02.2025 головою військово-лікарської комісії ОСОБА_3 та секретарем Ломакіною О.О.

Після отримання висновку ВЛК, картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного була передана до 1-го відділу Новомосковського (на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_2 , для підтвердження факту проходження військовозобов`язаним медичного огляду та зроблених ВЛК висновків.

Таким чином, позивач вимоги закону не порушував, оскільки пройшов медичний огляд вже після набрання чинності Законом №4235-ІХ.

Крім того, дія норм закону №4235-ІХ, за його змістом стосується виключно осіб, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю). ОСОБА_1 ніколи не був особою, відносно якої встановлювався статус обмежено придатного до військової служби.

Зокрема, висновками ВЛК від 26.02.2025 ОСОБА_1 був визнаний тимчасово непридатним до військової служби у зв`язку з наявним захворюванням та аналогічний висновок відносно нього було винесено при попередньому проходженні ВЛК 24.07.2024.

Таким чином, ОСОБА_1 ні станом на момент набрання чинності законом №4235-ІХ, ні до теперішнього часу не набував статусу обмежено придатного до військової служби, що вказує на безпідставність інкримінованого йому порушення.

Позивач просить суд скасувати постанову №238 за справою про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , згідно якої постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. в зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 23 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача, адвокат Салтисюк Ю.В., у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань від них не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача також не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 вересня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №238 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.

Постанова мотивована тим, що 25.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 , який перебуває у розшуку в зв`язку з неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час звіряння облікових даних вищезазначеного громадянина в системі «Оберіг» 25.08.2025 було виявлено, що вищезазначений громадянин під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.09.2022 №64/2022, у порушення вимог пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 №4235-ІХ, де зазначено: «2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані з 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби Безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби Безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Доказів поважності невиконання вимог законодавства військового обліку вищезазначений громадянин не надав. Таким чином, установлення вчинення вищезазначеним громадянином триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Частиною 3 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Приміткою у ст. 210 КУпАП визначено, що положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

15 лютого 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 № 4235-IX, відповідно до якого пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" від 21.03.2024 №3621-ІХ викладено в такій редакції:

"2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відомостями військового квитка НОМЕР_1 від 13.07.2011.

З копії військового квитка позивача також вбачається, що при огляді медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 12.05.2025 та 26.06.2019 ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Як вбачається з карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 24.07.2024, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 та згідно висновку ВЛК визнаний тимчасово непридатним, потребує лікування терміном на 6 місяців, явка 22.01.2025.

Відповідно до карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 26.02.2025, за направленням ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд та згідно висновку ВЛК визнаний тимчасово непридатним, потребує лікування терміном 6 місяців, явка 26.08.2025.

Як вбачається з даних застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 пройшов черговий огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Також ОСОБА_1 має відстрочку до 10.01.2026 у зв`язку із бронюванням.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у терміни, передбачені пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист`від 12.02.2025 № 4235-IX, тобто після 15.02.2025, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 26.02.2025.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, викладені у позовній заяві, відповідачем суду не надано.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а тому постанова №238 від 03.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 17 000,00 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до положень ст.286 КАС України підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову №238 за справою про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Ю. Кравченко