Справа № 420/25715/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

22 жовтня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача адвоката Дзундза Ю.Р. про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/25715/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/25715/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивачка просила:

визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати їй - ОСОБА_1 , грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 20.11.2023 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсацій за невикористані дні відпусток та інших належних виплат) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01.01.2020 у розмірі 2102 грн, 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, 01.01.2023 у розмірі 2 684 грн) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату їй ОСОБА_1 , грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 20.11.2023 в тому числі одноразових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсацій за невикористані дні відпусток та інших належних виплат) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01.01.2020 у розмірі 2102 грн, 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, 01.01.2023 у розмірі 2 684 грн) на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Рішенням суду від 04.09.2025 року визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі виплачених за період з 30.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за вказаний період, без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX відповідно до періоду, на відповідний тарифний коефіцієнт;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату виплачених за період з 30.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за вказаний період, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-IX, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX, відповідно до періоду на відповідний тарифний коефіцієнт, а також провести їх виплату з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення не набрало законної сили.

03.10.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці питання про ухвалення додаткового рішення вирішується 22.10.2025 року.

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення розглянуто у письмовому провадженні.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначив, що у позові ним був обраний спосіб захисту, а саме не тільки зобов`язати здійснити перерахунок грошового забезпечення, але і щоб ций перерахунок був здійснений за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Представник вказує, що відповідно до пункту 2.1.1.2. Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків, затвердженою наказом №333 від 12.03.2012 року (далі Інструкція №333) виплата грошового забезпечення здійснюється за кодом економічної класифікації видатків ( далі - КЕКВ) 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», за яким також передбачено відшкодування податку на доходи фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, а також подання відповідної звітності щодо ум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 № 4, яка включає податок на доходи фізичних осіб та його відшкодування, утриманий військовий збір.

Невиплата грошового забезпечення за належним кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ 2112) унеможливлює належне подання податкової та соціальної звітності (зокрема додатка Д1 до податкового розрахунку), внаслідок чого не відображається інформація про сплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) до Реєстру застрахованих осіб та така інформація відповідно буде відсутня у системі Пенсійного фонду України.

Вказане прямо впливає на обсяг страхового стажу військовослужбовця, необхідного для призначення пенсії відповідно до статей 12, 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Згідно з резолютивною частиною рішення позов задоволений частково.

Представник посилається на те, що рішення не містить мотивів щодо прийняття рішення в частині виплати грошового забезпечення за кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ 2112).

Суд вважає, що в цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно з п.1.1 розділу 1 Інструкції №333 економічна класифікація видатків бюджету призначена для розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування.

Пунктом 1.8 визначено, що за правильність віднесення видатків до поточних або капітальних відповідає розпорядник (одержувач) бюджетних коштів.

Таким чином, визначення коду економічної класифікації видатків здійснюється розпорядник (одержувач) бюджетних коштів при виконанні рішення суду.

Отже вимоги позивача щодо визначення коду економічної класифікації видатків є передчасними та стосуються виключно питань виконання рішення суду.

Посилання представника відповідача на те, що правильність коду економічна класифікація видатків впливає на належне надання податкової та соціальної звітності, обсяг страхового стажу є неспроможним, оскільки вказані питання не були предметом розгляду справи та підтверджують передчасність вимог.

Відповідно до частин 1, 2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 3,4 ст.252 КАС України).

Приймаючи до уваги, що справа №420/25715/25 розглянута у порядку письмового провадження, заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто також в порядку письмового провадження.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в частині визначення способу захисту прав нарахування та виплати грошового забезпечення за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Керуючись ст. ст. 248,252,256,КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині визначення способу захисту прав нарахування та виплати грошового забезпечення за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва