Справа № 560/8212/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8212/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

21 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8212/21 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8212/21.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 26.05.2020 позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" №420 від 18.05.2021, з врахуванням виплачених сум.

12.08.2025 позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/8212/21 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати звіт про виконання рішення суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення судом строку для подання звіту про виконання рішення, як способу отримання від відповідача інформації про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8212/21, не відповідає меті, задля якої запроваджений такий вид судового контролю.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Абзацом 1 ст.129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зі змісту статті 370 КАС України слідує, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 382 -3 і 383 цього Кодексу.

Отже, у Кодексі адміністративного судочинства України передбачені три види судового контролю: надання правової оцінки рішенням, діям або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в процесі виконання рішення суду (стаття 287); зобов`язання судом, який ухвалив судове рішення, суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (стаття 382); надання правової оцінки рішенням, діям або бездіяльності, вчиненим суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383).

Встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення, є заходом превентивного впливу на відповідача у справі, метою якого отримання судом інформації про виконання рішення суду. Водночас, правова оцінка рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду надається судом в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт є формою забезпечення виконання судових рішень, однак може застосовуватися судом коли на час розгляду заяви про встановлення судового контролю заявником надано докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення. Встановлення судового контролю є специфічною формою судового провадження, яка має на меті забезпечення належного та в повному обсязі виконання рішення суду у тому випадку, коли інші встановлені законодавством механізми забезпечення такого виконання вичерпані та/або є неефективними.

Як свідчать матеріали поданої заяви, позивач вказує, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/8212/21 в частині виплати доплати пенсії дотепер відповідачем не виконане. При цьому, надає інформацію, що причиною невиплати є відсутність в органу пенсійного фонду відповідних бюджетних асигнувань.

Разом з тим, в силу правого регулювання Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат чинним законодавством для органу Пенсійного фонду України не визначено/не передбачено.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із пунктами 20, 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства.

Відтак кошти, які нараховані та підлягають виплаті ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 будуть виплачені за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, виплата коштів за вказаний період не проведена з об`єктивних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, до яких належить Пенсійний фонд України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутня протиправна бездіяльність відповідача, так як фінансування пенсії позивачу здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та фінансування таких виплат не залежить від волі вказаного суб`єкта.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Оскільки заявник не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у виконанні даного судового рішення та не довів наявності об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю, як зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, рішення суду залишиться невиконаним, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі викладено обґрунтування поважності причин неповного виконання судового рішення, що набрало законної сили, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів, повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, оскільки не впливають на законність судового рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.