Справа № 200/967/25
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №200/967/25

адміністративне провадження № К/990/37181/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2025 у справі №200/967/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просила:

- стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2024 по справі №200/4331/24 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 14.09.2024 по 15.01.2025 в розмірі 111 896 грн 40 коп.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2025, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2025, позов задоволено повністю.

Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 111 896 грн 40 коп.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 09.09.2025 Головне управління ДПС у м. Києві через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.09.2025 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: 1) документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі, 2) касаційної скарги в новій редакції з доказами її направлення іншим учасникам справи, у якій навести належні обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1- 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у взаємозв`язку із обґрунтуванням підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 цього Кодексу.

03.10.2025 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої скаржником долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору в належному розмірі та уточнену касаційну скаргу.

Проаналізувавши уточнену касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині наведення підстав касаційного оскарження, з огляду на наступне.

Верховний Суд повторно звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Перевіркою змісту поданої у цій справі уточненої касаційної скарги встановлено, що така є аналогічною за змістом касаційній скарзі, яку було залишено ухвалою Суду без руху.

Суд звертає увагу скаржника, що в ухвалі Верховного Суду від 22.09.2025 наголошувалося на тому, що у касаційній скарзі не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Проте, подаючи уточнену касаційну скаргу, скаржник не навів передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Таким чином, скаржником не виконано ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху від 22.09.2025 в частині належного викладення підстав касаційного оскарження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи наведене, оскільки скаржник зазначає ті самі підстави касаційного оскарження (лише покликання на підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України), а уточнена касаційна скарга є ідентичною попередній, Верховний Суд доходить висновку, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині належного наведення підстав касаційної скарги.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2025 у справі №200/967/25 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Судді Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук А.Г. Загороднюк