Справа № 733/479/25
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 733/479/25 Суддя (судді) першої інстанції: Коротка А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника відповідача Роєнка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

07.03.2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просила скасувати постанову серії ГБВ №974592 від 24.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим дільничним офіцером сектору превенції ВП №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Мазуном Богданом Тарасовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.175-1 КУпАП України, у виді штрафу розміром 51 грн, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вищезазначена постанова прийнята з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнятий на підставі протоколу, відповідно якого її вину було встановлено фактично на підставі акту фіксації паління тютюнових виробів у приміщенні суду від 24.01.2025, поясненнями працівників суду, але сам протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, факту паління у приміщенні.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2025 р. позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення не підтверджено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм КУпАП.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач до суду не прибула, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, перед початком судового засідання (тобто, пізніше ніж за 5 днів) надійшла заява про участь її представника в режимі відеоконференції, яка відповідно до ст. 195 КАС України, не підлягає задоволенню, при цьому у судовому засіданні були спроби з`єднатися з представником, проте безрезультатно.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Постановою серії ГБВ №974592 від 24.02.2025 (а.п.6, 66) на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.175-1 КУпАП. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , будучи секретарем судового засідання, 23.01.2025 близько 17 год. 00 хв. за адресою: вул.С.Петраускаса, буд. 4, м.Ічня, в приміщенні Ічнянського районного суду палила електронну сигарету (у вбиральні), чим порушила п.7 ст.13 ЗУ (про заходи щодо зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливий вплив на здоров`я населення).

Згідно з копією акта фіксації паління тютюнових виробів у приміщенні Ічнянського районного суду від 24.01.2025 комісією у складі Кулак І.В., Політун О.О., Клименко І.І. було складено акт про те, що 23 січня 2025 року близько 17 год. було виявлено факт паління секретарем судового засідання Щур О.П. тютюнових виробів у приміщенні суду (у вбиральні на першому поверсі). Даний факт було зафіксовано при працівниках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.п.11).

Згідно із заявою про вчинення правопорушення, адресованою начальнику ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській обл., а також письмовими поясненнями ОСОБА_4 вбачається, що 25.10.2024 до неї звернулась робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків ОСОБА_2 з приводу зникнення вазонів 24 жовтня 2024 року, які стояли в коридорі біля її службового кабінету. У зв?язку з тим, що ведеться відеоспостереження в приміщенні суду, вона звернулась до головного спеціаліста ОСОБА_5 з метою збереження відео за цей день (24.10.2024), так як запис відеоінформації зберігається на носіях системи відеоспостереження 10 календарних днів. Але у зв?язку з навантаженням та зайнятістю на роботі дане відео було переглянуто лише 18 листопада 2024 року, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 24.10.2024 року о 19-00 год. в залі судових засідань на другому поверсі палить електронну сигарету. На усне зауваження з приводу куріння у невідведеному для цього місці (в приміщенні суду) остання ніяких чітких пояснень не дала та не відреагувала, а через деякий час - 23 січня 2025 року близько 17-00 год. було виявлено факт куріння ОСОБА_6 у вбиральні на першому поверсі, про що складено відповідний акт та відібрані пояснення у свідків (а.п.8, 38).

З копії письмових пояснень ОСОБА_7 від 24.01.2025 вбачається, що 23 січня 2025 року десь о 17-00 год. вона прибирала в коридорі на першому поверсі біля залу судових засідань. Коли її покликала ОСОБА_2 підійти до вбиральні, де стояла також керівник апарату ОСОБА_8 , то зайшовши до вбиральні, відчули запах від електронної сигарети. У вбиральні, крім ОСОБА_1 , до цього моменту нікого не було (а.п.9).

З копії письмового пояснення ОСОБА_9 від 24.01.2025 вбачається, що 23 січня 2025 року десь о 17-00 год. вона прибирала в коридорі на першому поверсі біля жіночої вбиральні, в якій перебувала ОСОБА_1 . З другого поверху спустилась керівник апарату ОСОБА_10 , яка хотіла відкрити двері вбиральні, але вони були закриті. Через 4-5 хвилин звідти вийшла ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 зайшла всередину, але відразу вийшла із вбиральні і покликала її та ОСОБА_3 . Коли вони зайшли до вбиральні, то відчули запах від електронної сигарети, так як витяжка та вікно там відсутні (а.п.10).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Отже, оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.175-1 КУпАП куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також і інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

У рекомендації №К(91) І Комітету Ради Європи Державам членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що для встановлення у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.175-1 КУпАП, необхідно встановити, що вона дійсно палила тютюнові вироби та у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

За приписами п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

У той же час, відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів: у ліфтах і таксофонах; у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я; у приміщеннях та на території навчальних закладів; у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; у приміщеннях закладів ресторанного господарства; у приміщеннях об`єктів культурного призначення; у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування; у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; у приміщеннях гуртожитків; на дитячих майданчиках; у місцях загального користування житлових будинків; у підземних переходах; у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі; на вокзалах та станціях; на зупинках громадського транспорту.

Забороняється куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів в аеропортах, крім спеціально відведених для цього місць.

У місцях та закладах, в яких куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів заборонено, розміщується наочна інформація, що складається з графічного знака про заборону куріння і тексту такого змісту: "Куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів заборонено!".

Сільські, селищні та міські ради у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть постійно або тимчасово заборонити куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, тютюнових виробів без їх згоряння та кальянів у додатково визначених ними місцях.

Колегією суддів встановлено, що спірна постанова складена на підставі акту фіксації паління тютюнових виробів у приміщенні Ічнянського районного суду від 24.01.2025 та на показах лише одного свідка - керівника апарату ОСОБА_4 , яка на запитання, чи бачила вона сам факт паління ОСОБА_1 , зазначила, що 23.01.2025 приблизно о 17 год., перебувала у вбиральні, а коли з неї вийшла ОСОБА_1 , то відчула запах електронної сигарети, але не змогла суду охарактеризувати цей запах.

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення працівників суду ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки вони надали свої пояснення працівникові поліції без попередження про кримінальну відповідальність, що впливає на допустимість таких доказів, а у своїх показах, наданих у суді першої інстанції також вказали про те, що підійшли 23.01.2025 біля 17 години до вбиральні суду на запрошення керівника апарату, яка повідомила їх про те, що звідти щойно вийшла ОСОБА_1 , та відчули запах електронної сигарети, але також не змогли чітко його охарактеризувати.

Відповідачем в суді апеляційної інстанції також надавалось клопотання про виклик свідків, однак колегія суддів вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на приписи ч.4 ст.308 КАС України, зокрема, оскільки таку заяву не було заявлено в суді першої інстанції.

Між тим, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неналежності наданого відповідачем відеозапису до належного та допустимого доказу факту скоєння позивачем правопорушення, оскільки не містить фіксації самого факту паління електронної сигарети 23 січня 2025 року у вбиральні суду, а лише підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно туди заходила і вийшла через 1 хв. 20 сек.

Отже, відповідач у даній справі не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, надані ними докази не підтверджують беззаперечного факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП України.

Обов`язок доказування відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій, рішень чи бездіяльності в адміністративних справах не може бути перекладено на позивача.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів для підтвердження здійснення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього було притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина