Справа № 490/3111/25
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/101/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Чулуп О.С., при секретарі судового засідання Правник А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 4507371 від 15.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що Постановою від 15 квітня 2025 року серія ЕНА №4507371 інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області капітана поліції Курбанова Артура Володимировича позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 15.04.2025 року о 13:53:31 годині в м. Миколаєві по вул. Вадима Благовісного,70 керуючи транспортним засобом SKODA KODIAQ номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в. Правил дорожнього руху Порушення вимог заборонних знаків.

Позивач вказує, що дана постанова є не законною, а саме зазначає, що зупинка транспортного засобу яким він керував відбулася у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» у зв`язку наближенням позаду в напрямку попутного руху транспортного засобу з увімкнутим проблисковим маячком червоного кольору, як це перебачено п.3.2 Правил дорожнього руху. Відповідні обставини під час з`ясування обставин адміністративного правопорушення враховані не були. Оскаржувана постанова не містить відомостей про здійснення фото або відеозапису (не зазначено відомості про технічний засіб, який би здійснював такий запис) отже, фото або відеозапис, начебто, вчиненого правопорушення не здійснювався та не заначено порядок оскарження адміністративного стягнення.

Представник відповідача надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що у процесі спілкування з інспектором Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечував. На початковому етапі надання пояснень зазначив, що вважав зупинку на вказаній ділянці дороги допустимою протягом 5 хвилин. Після роз`яснення положень Правил дорожнього руху та суті правопорушення змінив свої пояснення, повідомивши, що зупинка була здійснена з метою висадки пасажирів. Поведінка водія під час спілкування була емоційно напруженою, на зауваження інспектора поліції реагував підвищеним тоном. Виявив бажання надати письмові пояснення щодо обставин події. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" Додатку 1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі Постанова) щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України. Факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 474552, про що зазначено у фабулі Постанови.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено постанову серії ЕНА № 4507371 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що 15.04.2025 року о 13 год. 53 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Kodiaq HE0777EH по вул. Вадима Благовісного, 70 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в. ПДР України Порушення вимог заборонних знаків. Постанова містить посилання на фіксацію правопорушення бодікамерою.

Відповідно допункту 8.4.в ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

Згідно п. 33.3 ПДР України зона дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» розпочинається від місця встановлення знаку до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до закінчення населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно п. 33.3 ПДР України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1ст.122КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ч. 5 статті 14 Закону України"Продорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно доп.1.3ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 8.1 Розділу 8 ПДР визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (п.п.1, 2 п.8.2-1Розділу 8ПДР).

Відповідно до п.8.4Розділу 8 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків.

Відповідно до Розділу 33ПДРУкраїни дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному таоб`єктивному дослідженні.Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язокдоказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст. 251 КУпАП.

Статтею 40 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і змістст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п. 2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року №1408/27853 (далі Інструкція № 1395) зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІV Інструкції № 1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІVцієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Так з долученого представником відповідача відеозапису вбачається, що позивачем не заперечується факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме факт зупинки транспортного засобу в зоні дії заборонного знаку. Крім того з відеозапису вбачається, що позивач пояснював факт зупинки у зв`язку з тим, що вважав зупинку на вказаній ділянці дороги допустимою протягом 5 хвилин, пізніше вказував, що зупинка була здійснена з метою висадки пасажирів. Вказував також, що він проживає в будинку розташованого біля місця зупинки. Між тим, доказів, що підтверджують будь-яке з його пояснень не надав.

Згідно долучених представником відповідача письмових пояснень позивача вбачається, що останній пояснив причину зупинки в зоні дії заборонного знаку тим, що проводив висадку пасажира. Зазначені доводи позивача не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень інспектором поліції відносно позивача. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283,284КпАП України.

Позивачем не надано інших доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що постанову серії ЕНА № 4507371 від 15.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП слід залишити без змін, а позов залишити без задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,9,19-20,72,77,90,122,132,139,205,229,241-243,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову серії ЕНА № 4507371 від 15.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - залишити без змін, а позов ОСОБА_1 про скасування постанови, - залишити без задоволення

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя