Справа № 420/29812/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.08.2024 року № 24, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.08.2024 року № 24 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.09.2024 року № 24 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період навчання в СПТУ № 34 з 01.09.1986 по 14.07.1987 роки, період роботи на Одеському кабельному заводі з 24.07.1987 по 29.10.1987 роки та згідно довідки № 180ВУ і РП від 16.07.2024 року період роботи в ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» з 22.01.1992 по 10.04.2012 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 в ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 16.04.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 24.07.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 01.08.2024 року № 24 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, визначеного ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.08.2024 року позивач повторно з`явився до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, додатково додавши до раніше поданих документів довідку ПАТ «Одескабель» від 09.08.2024 року № 214 та копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 21.01.1999 року № 10. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняло про відмову в призначенні пенсії від 23.08.2024 року № 24 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, визначеного ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.08.2024 року позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. При цьому у заяві окремо просив зарахувати до мого пільгового стажу незарахований період з 22.08.1992 по 30.09.1995 роки. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 05.09.2024 року № 24 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, визначеного ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також позивач вказує, що відповідачами протиправно не зараховано до пільгового стажу за списком №2 період його навчання у філії СПТУ № 34 за професією «обпресувальник кабелів та проводів пластикатами та гумою» з 01.09.1986 року по 14.07.1987 року та період роботи на Одеському кабельному заводі на посаді обпресувальником кабелів та проводів пластикатами з 24.07.1987 року по 29.10.1987 року.

Позивач вважає рішення вказані рішення відповідачів протиправними та такими, що підлягають скасування, а тому звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 1937,92 грн.

До Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі від 30.09.2024 року.

Ухвалою від 22.10.2024 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/29812/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

29.10.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області посилається на те, що записи трудової книжки не містять інформації щодо умов, в яких працював позивач, зайнятості певними роботами або на певних виробництвах упродовж повного робочого дня, не зазначено характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків. Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: - довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; - документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року). Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Такі довідки є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається, у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті роботами на певних виробництвах.

Також Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає, що пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2 - не визначено, враховуючи наступне. До пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2, згідно наданих документів, не можливо зарахувати період роботи з 22.01.1992 по 10.04.2012, на посаді обпресувальник кабелів та проводів, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.07.2024 № 180 ВУ і РП, оскільки в довідці не зазначено структурний підрозділ, в якому працював позивач. Згідно із Переліками робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, до наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці атестовано посаду обпресувальник кабелів та проводів відповідних структурних підрозділів. Тобто, за наданими документами неможливо підтвердити, що позивач працював у структурних підрозділах, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1987, позивача переведено в цех № 3 з 22.01.1992 на посаду обпресувальника 3 розряду та з 01.10.1995 - в фирму Световод (російською мовою) на посаду обпресувальник кабелів та проводів 3 розряду. З 18.01.1999 фирму Световод (російською мовою) перейменовано в цех по виробництву ВОК. Одночасно, відсутні витяг з наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці проведеної в 1996 році та Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці. Крім того, відсутня інформація, про атестацію робочого місця за умовами праці проведену вперше. Отже, згідно вимог вищенаведених норм законодавства та обставин справи, відсутні правові підстави для зарахування спірних періодів роботи. Позивачем документально не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Підсумовуючи вищенаведене, Головного управління Пенсійного фонду України в миколаївській області вважає, що рішення від 01.08.2024 № 24 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці за Списком № 2 є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для визнання його протиправним та скасування.

01.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій представник заперечує проти доводів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

04.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області посилається на те, що до пільгового стажу згідно наданих документів не враховано періоди роботи згідно довідки № 180 ВУ і РП від 16.07.2024 з 22.08.1992 по 03.07.2001, оскільки відсутній витяг з наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці проведеної в 1996 році з додатком до нього та з 04.07.2006 по 04.04.2007, оскільки наявна перерва в атестації. В акті проведення зустрічної перевірки первинних документів від 21.08.2024р №1500-1002- 1/7617 зазначено, що атестація робочих місць по посаді заявника проводилася, однак не зазначено про те, що підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2. Тому, для вирішення питання щодо зарахування періоду роботи з 22.08.1992 по 03.07.2001 до пільгового стажу за списком №2, необхідно долучити копію наказу про результати атестації робочих місць в 1996р з додатком або доопрацювати акт перевірки пільгової довідки в частині зазначення інформації, чи підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 по займаній заявником посаді позивача було поінформовано, що для вирішення питання щодо зарахування періоду роботи з 22.08.1992 по 03.07.2001 до пільгового стажу за списком №2, необхідно долучити копію наказу про результати атестації робочих місць в 1996р з додатком або доопрацювати акт перевірки пільгової довідки в частині зазначення інформації, чи підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 по займаній заявником посаді. З огляду на вищевикладене Головним управлінням, прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст 114 Закону 1058 у зв`язку у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення позову немає .

06.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якій представник заперечує проти доводів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

06.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на те, що Головні управління вірно застосували норми закону при розгляді заяв про призначення пенсії позивача. також вказує, що позовна вимога позивача щодо зобов`язання Головного управління призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 16.04.2024 також не підлягає задоволенню з тих підстав, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади та буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказує, що є незрозумілим, чому призначити пенсію позивач просить саме з 16.04.2024, адже вказана дата жодним чином не пов`язана з правовідносинами органів Пенсійного фонду та позивача, які розпочалися під час подання останнім першої заяви про призначення пенсії від 24.07.2024 (дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

11.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області посилається на те, що подана для призначення пенсії позивачем трудова книжка видана на його ім`я, не містить інформації про характер виконуваної роботи у спірному періоді. Спеціалістами ГУ ПФУ у Волинській області під час розгляду заяви про призначення пенсії позивачу та винесення рішення до страхового стажу, згідно наданих документів, враховано всі періоди роботи, однак до пільгового стажу, згідно наданих документів, не враховано періоди роботи згідно довідки № 180 ВУ і РП від 16 липня 2024 року з 22 серпня 1992 року по 03 липня 2001 року, оскільки відсутній витяг з наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці проведеної в 1996 році та з 04 липня 2006 року по 04 квітня 2007 року, оскільки наявна перерва в атестації. А тому, страховий стаж позивача склав 34 роки 01 місяць 03 дні, а пільговий стаж 10 років 07 місяців 01 день. Враховуючи викладене, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, правові підстави для призначення пільгової пенсії позивачу відсутні.

11.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій представник заперечує проти доводів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

14.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій представник заперечує проти доводів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 .

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , виданій на ім`я позивача, з 01.09.1986 по 14.07.1987 роки позивач навчався у філії СПТУ № 34. Зазначений запис підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 14.07.1987 року, відповідно до якого з 01.09.1986 по 14.07.1987 роки позивач навчався в Одеському середньому професійному технічному училищі № 34 за професією «обпресувальник кабелів та проводів пластикатами та гумою» та отримав кваліфікацію «обпресувальника кабелів і проводів 3 розряду».

З 24.07.1987 року по 29.10.1987 року ОСОБА_1 працював на Одеському кабельному заводі «Одесакабель» в цеху № 2 обпресувальником кабелів та проводів пластиками 3 розряду.

З 22.01.1992 року по 30.09.1995 року ОСОБА_1 працював на Одеському кабельному заводі (з подальшим перейменуванням) у цеху № 3 обпресувальником 3 розряду.

З 01.10.1995 року позивач працював у Фірмі «Світловод`у складі Одеського кабельного заводу обпресувальником кабелів та проводів 3 розряду.

24.11.1998 року позивачу було присвоєно 4 розряд обпресувальника кабелів та проводів пластикатами і гумою.

10.12.2002 року позивачу було присвоєно професію обпресувальника кабелів та проводів пластикатами і гумою 5 розряду.

Згідно запису за № 9а з 18.01.1999 року Фірма «Світловод» перейменована в цех по виробництву ВОК (волоконно-оптичних кабелів).

Згідно штампу у трудовій книжці (стор. 7) Відкрите акціонерне Товариство «Одеський кабельний завод «Одескабель» перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Одеський кабельний завод «Одескабель» з 07.11.2011 року на підставі протоколу загальних зборів акціонерів № 18 від 12.10.2011 року.

Відповідно до наказу Одеського кабельного заводу від 06.10.1995 року № 278 у штаті підприємства створено фірму «Світловод», до складу якої з 01.10.1995 року включено цех № 1 та цех № 3.

Згідно наказу ВАТ «Одескабель» від 21.01.1999 року № 10 фірму «Світловод» перейменовано на цех з виробництва волоконно-оптичного кабелю з 18.01.1999 року.

24.07.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з заявою позивачем було подано: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорту; копію військового квитка ( НОМЕР_4 ); копію диплому серії НОМЕР_3 від 14.07.1987 року; копію довідки ПАТ «Одескабель» від 16.07.2024 року № 70р; копію довідки ПАТ «Одескабель» від 12.07.2023 року № 173; копія довідки № 180 ВУ і РП від 16.07.2024 року; копію наказу від 26.02.2007 року № 15/1-од; копію наказу Одеського кабельного заводу від 23.07.1996 року № 200-а; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 05.04.2007 року № 25-ОД; копія наказу по Одеському кабельному заводу від 06.10.1995 року № 278; копію наказу по ПАТ «Одескабель» від 10.01.2012 року №4-ОД; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 15.01.2001 року № 6-а; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 04.07.2001 року № 65а; копію переліку професій за Списком № 2 від 20.09.1996 року; копію переліку професій за Списком № 2 від 25.01.2001 року; копію висновку Державної експертизи умов праці від 25.06.2001 року № 05/10-710; копію висновку Державної експертизи умов праці (ДЕУП) від 13.12.2002 року № 05/10-939; копію висновку Державної експертизи умов праці (ДЕУП) від 15.05.2012 року № 12/05-2012; копію висновку Державної експертизи умов праці (ДЕУП) від 16.04.2007 року № 05/10-194; копію трудової книжки НОМЕР_1 .

Органом, що приймає рішення за заявою позивача від 24.07.2024 року, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за наслідком розгляду поданої позивачем заяви від 24.07.2024 року, прийнято рішенням від 01.08.2024 року № 24 про відмову в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці.

В обґрунтування рішенні зазначено: «Страховий стаж особи становить 36 років 11 місяців 13 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 не визначено. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - до страхового стажу зараховано всі періоди; - до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано період роботи з 22.01.1992 по 10.04.2012, на посаді обпресувальник кабелів та проводів згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.07.2024 № 180 ВУ і РП, оскільки в довідці не зазначено структурний підрозділ, в якому працював заявник. Згідно із Переліками робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, до наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці атестовано посаду обпресувальник кабелів та проводів відповідних структурних підрозділів. Тобто, за наданими документами неможливо підтвердити, що заявник працював у структурних підрозділах, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1987, заявника переведено в цех № 3 з 22.01.1992 на посаду обпресувальника 3 розряду та з 01.10.1995 - в фирму Световод (російською мовою) на посаду обпресувальник кабелів та проводів 3 розряду. З 18.01.1999 фирму Световод (російською мовою) перейменовано в цех по виробництву ВОК. Одночасно, відсутні витяг з наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці проведеної в 1996 році та Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, до наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці. Крім того, відсутня інформація, про атестацію робочого місця за умовами праці проведену вперше.».

16.08.2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з заявою позивачем було подано: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорту; акт перевірки КПР; витяг з реєстру страхувальників; копію військового квитка ( НОМЕР_4 ); копію диплому серії НОМЕР_3 від 14.07.1987 року; копію довідки ПАТ «Одескабель» від 16.07.2024 року № 70р; копію довідки ПАТ «Одескабель» від 12.07.2023 року № 173; копія довідки № 180 ВУ і РП від 16.07.2024 року; копію довідки ПАТ «Одескабель» від 09.08.2024 року № 214; копію висновку Державної експертизи умов праці (ДЕУП) від 16.04.2007 року № 05/10-194; копію висновку Державної експертизи умов праці (ДЕУП) від 15.05.2012 року № 12/05-2012; копію висновку Державної експертизи умов праці (ДЕУП) від 13.12.2002 року № 05/10-939; копію висновку Державної експертизи умов праці від 25.06.2001 року № 05/10-710; копію наказу від 26.02.2007 року № 15/1-од; копію наказу Одеського кабельного заводу від 23.07.1996 року № 200-а; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 05.04.2007 року № 25-ОД; копія наказу по Одеському кабельному заводу від 06.10.1995 року № 278; копію наказу по ПАТ «Одескабель» від 10.01.2012 року №4-ОД; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 15.01.2001 року № 6-а; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 04.07.2001 року № 65а; копію переліку професій за Списком № 2 від 20.09.1996 року; копію переліку професій за Списком № 2 від 25.01.2001 року; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 21.01.1999 року № 10; копію наказу по ВАТ «Одеський кабельний завод» від 06.10.1995 року № 278; копію трудової книжки НОМЕР_1 .

Органом, що приймає рішення за заявою позивача від 16.08.2024 року, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, за наслідком розгляду поданої позивачем заяви від 16.08.2024 року, прийнято рішенням № 24 від 23.08.2024 року про відмову в призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

В обґрунтування рішенні зазначено: «Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 страховий стаж складає 34 роки 1 місяць 3 дні, пільговий стаж 10 років 7 місяців 1 день. До страхового стажу згідно наданих документів враховано всі періоди роботи. До пільгового стажу згідно наданих документів не враховано періоди роботи згідно довідки № 180 ВУ і РП від 16.07.2024 з 22.08.1992 по 03.07.2001, оскільки відсутній витяг з наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці проведеної в 1996 році; з 04.07.2006 по 04.04.2007, оскільки наявна перерва в атестації.».

29.08.2024 року позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Органом, що приймає рішення за заявою позивача від 29.08.2024 року, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за наслідком розгляду поданої позивачем заяви від 29.08.2024 року, прийнято рішенням №24 від 05.09.2024 року про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, визначеного ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування рішенні зазначено: «До пільгового стажу згідно наданих документів не враховано періоди роботи згідно довідки № 180 ВУ і РП від 16.07.2024 з 22.08.1992 по 03.07.2001, оскільки відсутній витяг з наказу про результати атестації робочого місця за умовами праці проведеної в 1996 році з додатком до нього та з 04.07.2006 по 04.04.2007, оскільки наявна перерва в атестації. В акті проведення зустрічної перевірки первинних документів від 21.08.2024р №1500-1002-1/7617 зазначено, що атестація робочих місць по посаді заявника проводилася, однак не зазначено про те, що підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2. Тому, для вирішення питання щодо зарахування періоду роботи з 22.08.1992 по 03.07.2001 до пільгового стажу за списком №2, необхідно долучити копію наказу про результати атестації робочих місць в 1996р з додатком або доопрацювати акт перевірки пільгової довідки в частині зазначення інформації, чи підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 по займаній заявником посаді.».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1058- ІV).

Відповідно до статті першої Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Згідно частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1 (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

За приписами пункту 2.1 Порядку №22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію (п. 2.23 Порядку №22-1).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У спірний період позивач виконував опресування кабелів та проводів пластиками та гумою у гарячому стані за професією (посадою) опресувальник кабелів та проводів пластиками та гумою у гарячому стані, про що зазначено у довідці №180 ВУіРП від 16.07.2024 року та трудовій книжці НОМЕР_1 .

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Згідно пункту 10 Порядку №383 зазначено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до розділу ХVІ «Электротехническое производство» Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» передбачена посада «а) Прессовщики резиновых и пластикатових смесей в горячем состоянии».

Розділом XV «Электротехническое производство и ремонт электротехнического оборудования» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» передбачена професія: « 2160000а-16243 Опрессовщики кабелей и проводов пластикатами и резиной в горячем состоянии».

Відповідно до розділу ХV «Електротехнічне виробництво і ремонт електротехнічного устаткування» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» передбачена посада: « 2160000а-16243 опресувальники кабелів та дроту пластикатами і гумою у гарячому стані».

Згідно до Розділу ХV «Виробництво та ремонт електричних машин і апаратури» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» також передбачена посада «обпресувальники кабелів та проводів пластиками та гумою у гарячому стані».

Постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2016 року №461 було затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у Розділі XV «Виробництво та ремонт електричних машин і апаратури» передбачено посаду «машиністи гумозмішувачів, зайняті виготовленням гумових, пластикатових та ізоляційних сумішей».

Таким чином професія позивача відноситься до Списку №2.

Підставою для незарахування періоду роботи позивача з 22.01.1992 року по 10.04.2012 року в повному обсязі, згідно оскаржуваних рішень, є відсутність наказів про результати проведеної атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання Порядку №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими),важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними повноваженнями або обов`язками, які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Так, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього проінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний проінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно зазначив, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, зазначаючи, що пільгова пенсія призначається за результатами атестації робочих місць, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, особи, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 на підприємствах, де з вини власника таких підприємств не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Суд зазначає, що для підтвердження трудового стажу позивач надав довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №180 ВУ і РП від 16.07.2024 року, відповідно до якої позивач з 22.01.1992 року по 10.04.2012 року працював повний робочий день в ПАТ Одеський кабельний завод «Одескабель» на посаді обпресувальник кабелів та проводів пластикатами та гумою та виконував обпресування кабелів та проводів пластикатами та гумою у гарячому стані, що передбачено Списком №2 розділом ХV виробництво та ремонт електричних машин і апаратури шифр 15а, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, атестація робочих місць в ПАТ «Одескабель» проводилася в 1996 році (відповідно до наказу 23.07.1996 року №200а), в 2001 році (відповідно до наказу від 15.01.2001 року №6а), в 2006 році, в 2007 році (відповідно до наказу від 26.02.2007 року №15/1-ОД), в 2012 році (відповідно до наказу від 10.01.2012 року №4-ОД).

20.09.1996 року затверджено Перелік професій робітників заводу «Одескабель», яким встановлюється доплата за умови праці.

Наказами №65а від 04.07.2001 року, №67-АХ від 10.07.2006 року, №25-ОД від 05.04.2007 року, №25-ОД від 10.04.2012 року затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад і показників, яким підтверджується право на пільги та компенсацію, передбачені пенсійним законодавством, відповідно до якого професія обпресувальник кабелів та проводів пластикатами відноситься до Списку №2.

25.06.2001 року за №05/10-710, 13.12.2002 року за №05/40-939, 16.08.2006 року за №05/10-659, 16.04.2007 року за №05/10-194, 15.05.2012 року за №12/05-2012 Державною експертизою умов праці надано висновок експертизи якості проведення атестації робочих місць по умовам праці, правильності застосування списків робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідно яким нараховується пенсія на пільгових умовах, встановлення інших пільг та компенсацій за працю зі шкідливими умовами на робочих місцях ПАТ «Одескабель», згідно з яким матеріали атестації відповідають вимогам нормативних актів, які були чинними на період атестації.

Таким чином, незарахування періодів роботи позивача за професією (посадою) опресувальник кабелів та проводів пластиками та гумою у гарячому стані з підстав відсутності наказів про результати проведеної атестації робочих місць є необґрунтованим.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.08.2024 року № 24, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.08.2024 року № 24 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.09.2024 року № 24 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зарахування періоду роботи в ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» з 22.01.1992 року по 10.04.2012 року до пільгового стажу за Списком № 2, суд зазначає наступне.

Відповідно до форми РС-право період роботи в ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» з 22.01.1992 року по 10.04.2012 року позивачу зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 частково, а саме: з 22.01.1992 по 21.08.1992, з 04.07.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 03.07.2006, з 05.04.2007 по 04.04.2012.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що не зараховані періоди роботи позивача в ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель», а саме з 22.08.1992 року по 03.07.2001 року та з 04.07.2006 року по 04.04.2007 року, підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки підтверджені належними та достатніми доказами.

Також у позові позивач зазначає, що відповідачами протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 період його навчання у філії СПТУ № 34 за професією «обпресувальник кабелів та проводів пластикатами та гумою» з 01.09.1986 року по 14.07.1987 року та період роботи на Одеському кабельному заводі на посаді обпресувальником кабелів та проводів пластикатами з 24.07.1987 року по 29.10.1987 року.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає наступне.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 міститься запис за № 1, згідно з яким в період з 01.09.1986 по 14.07.1987 роки він навчався у філії СПТУ № 34, що також підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 14.07.1987 року, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01.09.1986 року по 14.07.1987 року навчався в Одеському середньому професійному технічному училищі № 34 за професією «обпресувальник кабелів та проводів пластикатами та гумою» та отримав кваліфікацію обпресувальника кабелів і проводів 3 розряду.

Як вбачається з записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , після отримання професії та кваліфікації обпресувальника кабелів і проводів, позивач з 24.07.1987 року був прийнятий на роботу на Одеський кабельний завод обпресувальником кабелів та проводів пластикатами 3 розряду (запис № 3) і працював за цією професією до 29.10.1987 року до звільнення у зв`язку з призовом на військову строкову службу (запис № 4).

Згідно форми РС-право вказані періоди роботи позивача не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2, однак зарахований до страхового стажу позивача.

Із викладених вище правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності відомостей в ній - уточнюючі первинні документи.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідні записи про період роботи позивача з 24.07.1987 року по 29.10.1987 року із зазначенням необхідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.

Суд ще раз наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При прийнятті даного рішення судом також враховано те, що оскаржувані рішення не містить будь-яких зауважень щодо порядку оформлення трудової книжки позивача. Також, відповідачами не заперечується, що в спірний період позивач працював на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.

Слід разом з вищевикладеним зазначити, що усі записи про роботу позивача зазначені у його трудовій книжці оформлені належним чином, містять посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, не викликаю сумнівів у їх достовірності.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірного періоду роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи з 24.07.1987 року по 29.10.1987 року до пільгового стажу роботи позивача.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи , що позивач закінчив 14.07.1987 року Одеське СПТУ № 34, а вже 24.07.1987 року був прийнятий на роботу на Одеському кабельному заводі на посаду обпресувальника кабелів і проводів.

Період навчання в Одеському СПТУ № 34 позивача підтверджується записом у його трудовій книжці, а також дипломом серії НОМЕР_3 від 14.07.1987 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача, що розглядаючи його заяви з доданими документами, відповідачі повинні були зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період його навчання у філії СПТУ № 34 за професією «обпресувальник кабелів та проводів пластикатами та гумою» з 01.09.1986 року по 14.07.1987 року та період роботи на Одеському кабельному заводі на посаді обпресувальником кабелів та проводів пластикатами з 24.07.1987 року по 29.10.1987 року, а тому вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

В той же час, вирішуючи похідні вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 в ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 16.04.2024 року, суд зазначає.

За приписами п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З матеріалів справи вбачається, що останнє рішення від 05.09.2024 року № 24 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи позивача за повторною заявою і вирішувало питання щодо зарахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу і призначення пенсії.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати періоди роботи та призначити позивачу пенсію є саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 від 29.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, після скасування оскаржуваних рішень, зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу спірні періоди роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за його заявою.

При цьому, згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем за місцем його проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання.

Крім того, суд зауважує, що оскільки призначення розміру пенсії та з урахуванням висновків суду стосовно зарахування конкретного періоду трудової діяльності до пільгового стажу позивача, зроблених в ході вирішення цієї справи, належить до дискреційних повноважень пенсійного органу, суд не вбачає підстав для втручання у дискреційні повноваження відповідача на теперішньому етапі їх реалізації.

В такому випадку належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду в даній справі.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, протиправними рішеннями яких безпосередньо порушено права позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ),

Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, 43026, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.08.2024 року № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23.08.2024 року № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.09.2024 року № 24 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період навчання в СПТУ № 34 з 01.09.1986 року по 14.07.1987 року, період роботи на Одеському кабельному заводі з 24.07.1987 по 29.10.1987 року та періоди роботи в ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель» з 22.08.1992 року по 03.07.2001 року та з 04.07.2006 року по 04.04.2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду в даній справі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (шістсот п`ять) грн 96 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, 43026, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (шістсот п`ять) грн 96 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (шістсот п`ять) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.10.2025 року.

Суддя Г. В. Лебедєва