Справа № 156/1064/25
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1064/25
Провадження № 2-а/156/13/25
Рядок статзвіту № 129
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області (як місцевий адміністративний суд)

у складі: головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Степанець Т.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сарапіна О.В.,

розглянувши в режимі відкритих судових засідань у залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області (із застосуванням засобів відеоконференції з приміщенням Луцького міськрайонного суду Волинської області) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача

1.1. ОСОБА_1 звернувся 24.08.2025 до Іваничівського районного суду Волинської області (як місцевого адміністративного суду) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява надійшла до суду 02.09.2025 (вх. № 3610/2025).

1.2. Позивач зазначає, що начальником ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 складена постанова від 23.08.2025 № 101286, котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Згідно з вказаною постановою, 23.08.2025 об 11 год 30 хв поблизу с. Вишнівка на території Рівненської територіальної громади Ковельського району Волинської області, на відстані 2000 м від державного кордону України прикордонним нарядом виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який порушив прикордонний режим, а саме перебував у прикордонній смузі без відповідного дозволу, чим порушив п. 7 Положення про прикордонний режим, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998, тобто вичинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 202 КУпАП.

1.3. Як вважає позивач, вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена офіцером Державної прикордонної служби України безпідставно, з грубим порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності, фактичні дані, вказані у постанові, не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

1.4. ОСОБА_1 зазначає, що 23.08.2025 у першій половині дня він їхав а автомобілі марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з м. Нововолинська Володимирського району до с. Будники Ковельського району, близько 10-ї год він з`їхав з міжнародної траси М07 «Київ Варшава» на дорогу місцевого значення 031600 «Шацьк Залісся Грабове Старовойтове», проїхав приблизно 1 км, натрапив на прикордонний пост на виїзді з с. Старовойтове, тут у позивача прикордонники перевірили документи (паспортні дані із застосунку «Дія» та дані військового обліку із застосунку «Резерв +»), після чого дозволили їхати далі. Ще приблизно через 10 км шляху о 10 год 30 хв ОСОБА_1 вдруге зупинили на прикордонному пості на виїзді з с. Гуща неподалік с. Вишнівка, прикордонники під час перевірки вказали позивачу, що він повинен мати при собі паспорт та військово облікові документи саме у паперовому виді, а не в електронній формі. Оскільки таких документів у паперовій формі при собі ОСОБА_1 не мав, був викликаний наряд для складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення. У подальшому, 23.08.2025 об 11 год 30 хв, начальник ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старший лейтенант ОСОБА_2 одночасно склав щодо ОСОБА_1 протокол від 23.08.2025 серії ЗхРУ № 247567 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП, та постанову від 23.08.2025, котрою на позивача було накладено штраф у розмірі 850,00 грн. за те, що ОСОБА_1 перебував у прикордонній смузі без відповідного дозволу

1.5. Позивач посилається на норми п. 47 Положення про прикордонний режим, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 (зі змінами), зауважує, що право на в`їзд, перебування та пропуск у прикордонну смугу мають, зокрема, особи, рух яких починається та закінчується за межами прикордонної смуги, котрі рухаються автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування державного значення, залізничними шляхами сполучення, частина яких проходить по ділянках місцевості, де встановлено прикордонну смугу, без виконання зупинок, виходу на залізничних станціях у прикордонній смузі. На думку ОСОБА_1 , він належить саме до вказаної категорії осіб, оскільки здійснював рух автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування державного значення, без виконання зупинок у прикордонній смузі, у його діянні відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП.

1.6. Додатково позивач вказав, що офіцер прикордонник ОСОБА_2 не надав йому можливості скористатись послугами адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення, хоча таке клопотання ОСОБА_1 заявляв, воно мало бути внесено до протоколу. Матеріали справи про адміністративне правопорушення були розглянуті фактично одразу після складення протоколу, тією самою службовою особою, котра складала протокол. Матеріали справи містять анкетні дані іншої особи, а не позивача, зокрема зазначена дата народження правопорушника « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». хоча згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 .

1.7. Крім того, позивач убачав безпідставною демонстрацію бойової зброї прикордонним нарядом «Контрольний пост» як засобу залякування беззбройної цивільної особи, котра притягається до адміністративної відповідальності, просив суд постановити окрему ухвалу з приводу призначення службового розслідування у ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення задля притягнення винних осіб до відповідальності за грубі порушення прав людини та фальсифікацію документів.

1.8. Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 16.10.2025 підтримав заявлені ним вимоги, просив суд скасувати оскаржувану постанову від 23.08.2025 № 101286, котру вважав незаконною, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підтримання своєї позиції ОСОБА_1 посилався на аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

2. Стислий виклад позиції відповідача

2.1. Сторона відповідача надала до суду 10.09.2025 відзив на позовну заяву, де вказала, що вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними і необґрунтованими.

2.2. Представники відповідача зауважили, що згідно з п. 7 Положення про прикордонний режим, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 (зі змінами), громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі). В облікових базах даних ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня інформація щодо видачі громадянину України ОСОБА_1 дозволу на право перебування у прикордонній смузі, а також немає даних щодо будь-якого звернення позивача за отриманням такого дозволу.За твердженнями представників відповідача, автомобільна дорога, якою 23.08.2025 здійснював рух ОСОБА_1 , проходить через с. Вишнівка Ковельського району Волинської області, не належить до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, тому відсутні правові підстави для застосування у розглядуваному випадку норм п. 47 Положення про прикордонний режим, на які посилається позивач.

2.3. На думку представників відповідача, у діянні ОСОБА_1 , котрий 23.08.2025 перебував у прикордонній смузі без відповідного дозволу, наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, особа повинна за це нести адміністративну відповідальність. Матеріали у справі про адміністративне правопорушення були складені відповідно до норм КУпАП, до них долучені пояснення прикордонного наряду «Контрольний пост» та схема виявлення порушення. Прикордонний наряд «Контрольний пост» використовує зброю лише згідно з законом, не застосовував зброю під час складення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Зважаючи на це, відсутні підстави для задоволення позовної заяви.

2.4. У судовому засіданні 16.10.2025 представник відповідача Сарапін Олег Валентинович (діє на підставі довіреності начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 № 02.1/83643/24-Вн) позовні вимоги не визнав у поновному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , на підтримання своєї позиції посилався на аргументи, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі

3.1.Ухвалою судді від 03.09.2025 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, прийнято рішення щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 10.09.2023 на 13 год 00 хв.

3.2. Ухвалою суду від 10.09.2025 за клопотанням позивача ОСОБА_1 (у зв`язку з перебуванням його у відпустці за межами України) та за клопотанням представниці відповідача Долгополової П.І. (у зв`язку із зайнятістю її в іншому судовому процесі), з причини неявки сторін до суду, відкладено судове засідання в розглядуваній справі на 08.10.2025 на 14 год 00 хв; цією ж ухвалою строк розгляду адміністративної справи № 156/1064/25 продовжено до 08.10.2025.

3.3. До суду 25.09.2025 від представниці відповідача Долгополової П.І. надійшло клопотання щодо забезпечення участі представника у судовому розгляді справи із застосуванням засобів відеоконференції з приміщенням Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою судді від 01.10.2025 таке клопотання задоволено.

3.4. Ухвалою суду від 08.10.2025 за клопотанням позивача (через перебування його на лікуванні в умовах медичного стаціонару), у зв`язку з неявкою відповідача до суду з поважної причини, відкладено судове засідання в розглядуваній справі на 16.10.2025 на 14 год 00 хв; цією ж ухвалою строк розгляду адміністративної справи № 156/1064/25 продовжено до 16.10.2025.

4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі

4.1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

4.2. Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

4.3. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст. 77 КАС України).

4.4. Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Нововолинську Волинської області, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 (а. с. 4-5), має встановлену інвалідність ІІ групи внаслідок загального захворювання (а. с. 6-7).

4.5. Начальник ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 старший лейтенант ОСОБА_2 склав протокол у справі про адміністративне правопорушення від 23.08.2025 серії ЗхРУ № 247567 щодо ОСОБА_1 (а. с. 8, 26) Згідно з вказаним протоколом, 23.08.2025 об 11 год 30 хв поблизу с. Вишнівка на території Рівненської територіальної громади Ковельського району Волинської області, на відстані 2000 м від державного кордону України прикордонним нарядом виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який порушив прикордонний режим, а саме перебував у прикордонній смузі без відповідного дозволу, чим порушив п. 7 Положення про прикордонний режим, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998, тобто вичинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 202 КУпАП.

4.6. У згаданому протоколі дата народження ОСОБА_1 зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_4 », особу ОСОБА_1 встановлено за паспортом НОМЕР_2 , виданим 19.11.2019 органом 0711, ОСОБА_1 роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказано, що ОСОБА_1 володіє українською мовою, послуг перекладача не потребує (а. с. 26, зворот).

4.7. З приводу потреби ОСОБА_1 скористатись послугами захисника у відповідній графі протоколу міститься запис з прізвищем та телефоном адвоката (а. с. 26, зворот), однак підтвердження про те, що позивач мав реальну можливість зв`язатись з адвокатом, у матеріалах справи відсутнє. Натомість у графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» записано «Від пояснень відмовився. З протоколом не згідний, адже правопорушення не вчиняв. Прошу виносити постанову в присутності мого адвоката» (а. с .26. зворот). Також ОСОБА_1 під підпис у протоколі повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 23.08.2025 о12 год 30 хв у приміщенні о. к. н. п. Вишнівка, місце несення служби КрП.

4.8. До протоколу доданий друкований документ «Пояснення прикордонного наряду», підписаний молодшим сержантом ОСОБА_3 , дата складення 23.08.2025 (а. с. 25). Згідно з цим поясненнями 23.08.2025 близько 11 год 30 хв під час несення служби старшим прикордонного наряду «Контрольний пост»+2 військовослужбовці на околиці н. п. Вишнівка, близько 2000 м до державного кордону, навпроти прикордонного знаку № 1018 (тил) було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався в межах прикордонної смуги з метою доставки товару, в ході перевірки даного громадянина було виявлено відсутність відповідного дозволу ІНФОРМАЦІЯ_6 , який надає право в`їзду, перебування та пересування в межах прикордонної смуги на ділянці відповідальності. Також додатком до протоколу є документ «Схема виявлення громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який 23.08.2025 порушив прикордонний режим…» (а. с. 27).

4.9. Крім того, у матеріалах справи копія постанови від 23.08.2025 № 101286, складеної начальником ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , котрою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. (а. с. 9).

4.10. Учасниками справи не надані до суду на підтвердження своїх позицій будь-які інші докази.

5. Оцінка суду

5.1. Вирішуючи заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги по суті, суд виходить з такого.

5.2. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

5.3. Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

5.4. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

5.5. Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

5.6. Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.7. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

5.8. Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

5.9. Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

5.10. За правилами ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (ст. 202-203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), ст. 204-2, 204-4 КУпАП). Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

5.11. Згідно з п.2 розд. ІІ Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2013 № 898 (у ред. наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2018 № 1046), зареєстр. у Міністерстві юстиції України 09.10.2013 за № 1729/24261, складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративні затримання за вчинення правопорушень, протидію яким відповідно до ст. 222-1 КУпАП, п. 1 ч. 1 та п. 16 ч. 2 ст. 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби, мають право: військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ними визначених законодавством України завдань; військовослужбовці Держприкордонслужби, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України.

5.12. Від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону, командири загонів морської охорони та їх заступники; начальники відділів прикордонної служби, прикордонних застав та їх перші заступники; коменданти прикордонних комендатур, оперативно-бойових прикордонних комендатур та їх перші заступники;

начальники підрозділів (відділень (груп) інспекторів прикордонної служби, відділень (груп) моніторингу обстановки, відділів спеціальних дій на воді) та командири (начальники) суден забезпечення, груп, кораблів, катерів і дивізіонів, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України; старші змін прикордонних нарядів та їх помічники, старші прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон або контрольних пунктах в`їзду-виїзду (п. 3 розд. ІІ Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення).

5.13. Норми ч.1 ст. 202 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду. Санкція ч. 1 ст. 202 КУпАП передбачає застосування до винної особи (громадянина) адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні від 850,00 грн. до 1700,00 грн.).

5.14. Систему режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які регламентують відповідно до законодавства правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб встановлює Положення про прикордонний режим, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 (зі змінами).

5.15. Згідно з п. 7 згаданого Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

5.16. Водночас, як зазначено у п. 47 Положення про прикордонний режим, право на в`їзд, перебування і пропуск у прикордонну смугу без дозволу мають, зокрема, особи, рух яких починається та закінчується за межами прикордонної смуги, що рухаються автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування державного значення, залізничним транспортом залізничними шляхами сполучення, частина яких проходить по ділянках місцевості, де встановлено прикордонну смугу, без виконання зупинок, виходу на залізничних станціях у прикордонній смузі.

5.17. Згідно з п/п. 3) п. 2 Положення про прикордонний режим прикордонна смуга це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

5.18. Сам позивач ОСОБА_1 у поданій ним позовній заяві визнає, що 23.08.2025 у першій половині дня він їхав а автомобілі марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з м. Нововолинська Володимирського району до с. Будники Ковельського району, близько 10-ї год він з`їхав з міжнародної траси М- 07 «Київ Варшава» на дорогу місцевого значення 031600 «Шацьк Залісся Грабове Старовойтове» (а. с. 1, зворот).

5.19. Перелік автомобільних доріг загального користування державного значення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2023 № 1318. До цього переліку віднесена міжнародна автомобільна дорога М-07 (сполученням «Київ - Ковель - Ягодин (на м. Люблін)»), але до цього переліку не належить дорога місцевого значення «Шацьк Залісся Грабове Старовойтове».

5.20. Наведене дозволяє дійти висновку про те, що позивач дійсно розпочав рух на автомобільному транспорті за межами прикордонної смуги (їхав з м. Нововолинська автомобільною дорогою загального користування державного значення М-07), однак змінив напрямок руху (з`їхав) на дорогу місцевого значення «Шацьк Залісся Грабове Старовойтове». При цьому згадана дорога не є частиною автодороги М-07.

5.21. Норми п. 47 Положення про прикордонний режим стосуються лише осіб, котрі здійснюють рух автомобільними дорогами загального користування державного значення, частина яких проходить по ділянках місцевості, де встановлено прикордонну смугу, без виконання зупинок. Таким чином, наведені норми не могли бути застосовані в розглядуваній ситуації до водія автомобіля ОСОБА_1 .. У подальшому 23.08.2025 об 11 год 30 хв позивач був зупинений прикордонним нарядом біля с. Вишнівка, на відстані 2000 м від лінії державного кордону України, як це відображено у документі «Схема виявлення громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який 23.08.2025 порушив прикордонний режим…». Отже, позивач дійсно не мав перебувати у прикордонній смузі без відповідного дозволу ІНФОРМАЦІЯ_6 , у справі також немає даних щодо будь-якого звернення позивача за отриманням такого дозволу, ці обставини могли стати підставою для складення щодо ОСОБА_1 протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

5.22. Однак варто зауважити, що згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Україною 17.07.1997 ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

5.23. Нормами п.2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

5.24. Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

5.25. «Обвинувачення» відповідно до положень ст. 6 п.1 згаданої Конвенції може бути визначено як «офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин», визначення, яке відповідає критерію, що «ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась» (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

5.26. Також Суд у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, зазначив, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин», визначення, яке також відповідає поняттю «впливу важливих наслідків для стану підозрюваного».

5.27. У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в п.1 ст. 6 згаданої Конвенції вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

5.28. Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін «обвинувачення» із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового розслідування. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

5.29. Ураховуючи, що національним законодавством України (ч.1 ст. 202 КУпАП) порушення прикордонного режиму, в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду розглядається як делікт, вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою застосування до винних осіб значної суми штрафу, суд у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами Державної прикордонної служби України щодо ОСОБА_1 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.30. Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. У справах про адміністративні правопорушення, на які поширюється «кримінально-правовий аспект» Конвенції, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються правами, запровадженими ст.6 Конвенції (зокрема, право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), тощо.

5.31. Протокол про адміністративне правопорушення від 23.08.2025 серії ЗхРУ № 247567 відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП є документом, на основі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнавати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

5.32. Так, після зупинки прикордонниками керованого ним транспортного засобу ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою та викликати захисника (це право надає ст.268 КУпАП). Як пояснив позивач у судовому засіданні 16.10.2025, він намагався здійснити телефонний дзвінок своєму адвокатові, але номер адвоката не був у мережі на той час, ОСОБА_1 повідомив про це прикордонникам, у протоколі від 23.08.2025 виклав свої зауваження, зазначивши: «.. з протоколом не згідний, адже правопорушення не вчиняв. Прошу виносити постанову в присутності мого адвоката». Таким чином, позивач недвозначно висловив клопотання про забезпечення йому правничої допомоги. Однак офіцер Державної прикордонної служби України не задовольнив клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою забезпечення участі адвоката у такому розгляді, призначив справу до розгляду цього ж дня 23.08.20205 о 12 год 30 хв, фактично через годину після зупинення ОСОБА_1 прикордонним нарядом. При цьому прикордонники жодним чином не вмотивували таку відмову особі в користуванні послугами адвоката. Такими діями прикордонників порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу, адже це не якесь теоретичне або ілюзорне право, це право має здійснюватися в практичний та ефективний спосіб, проте під час складання протоколу позивач не зміг скористатись правовою допомогою.

5.33. Згідно з п. 2 розд. IV Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 202 КУпАП, розглядаються в п`ятнадцятиденний строк із дня одержання справи особою, уповноваженою її розглядати. Як зазначено у п. 3 розд. IV вказаної Інструкції, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи та якщо від неї або її представника (адвоката) не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, але з урахуванням строків розгляду справ, визначених у п. 2 розд. IV Інструкції. Отже, старший лейтенант ОСОБА_2 не був позбавлений можливості відкласти розгляд матеріалів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у межах 15-денного строку, ці дії офіцера відповідали би нормам КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення.

5.34. Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а (провадження № К/9901/20742/18) зауважив, що коли інспектором поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, то такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Як убачається, згадана правова позиція, висловлена Верховним Судом, може бути застосована і в розглядуваному випадку.

5.35. Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2025 серії ЗхРУ № 247567 було порушено право ОСОБА_1 на захист, як наслідок, усі інші докази, які є похідними від згаданого протоколу (письмові пояснення прикордонного наряду, схема до протоколу) є недопустимими.

5.36. За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами Державної прикордонної служби України не доведено належними та допустимими доказами наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

5.37. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд (як адміністративний суд) має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5.38. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

5.39. Отже, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

5.40. Водночас суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали з приводу призначення службового розслідування у ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно з п. 48 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (зі змінами) органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право, зокрема, у межах повноважень, визначених цим Законом, законами України "Про державний кордон України", "Про виключну (морську) економічну зону України", "Про прикордонний контроль", "Про прилеглу зону України", використовувати і застосовувати заходи примусу (фізичний вплив, спеціальні засоби, вогнепальну зброю, озброєння та бойову техніку, зброю кораблів, катерів та суден забезпечення, озброєння повітряних суден) в порядку та на підставах, передбачених цим Законом, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами. Тож перебування військовослужбовців Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі під час дії режиму воєнного стану, запровадженого на території України, зі зброєю не є свавільним. Доказів застосування бойової зброї прикордонним нарядом «Контрольний пост» як засобу залякування беззбройної цивільної особи, котра притягається до адміністративної відповідальності, у справі немає. Порушення прикордонниками права ОСОБА_1 на користування правовою допомогою дістало належну оцінку в цьому судовому рішенні та стало підставою для поновлення прав позивача шляхом скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Зазначення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення дати народження ОСОБА_1 як « ІНФОРМАЦІЯ_4 » замість правильної « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з своєю сутністю не є фальсифікацією офіційних документів, а є добросовісною помилкою, опискою, адже сам позивач не заперечує свого перебування на місці події (поблизу с. Вишнівка Ковельського району Волинської області), під час перевірки документів у нього прикордонним нарядом було встановлено особу саме ОСОБА_1 ..

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1. Згідно з п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. ОСОБА_1 має встановлену інвалідність ІІ групи внаслідок загального захворювання (а. с. 6-7). Позивач не заявляв про наявність інших понесених ним судових витрат в адміністративній справі № 156/1064/25.

6.2. Сторона відповідача не заявляла про наявність судових витрат в адміністративній справі № 156/1064/25.

6.3. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.4. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 139 КАС України).

6.5. Оскільки вимоги позивача судом задоволено, позивач є собою, звільненою законом від сплати судових витрат (судового збору), судових витрат фактично не поніс, то судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 8,19,62,64,68 Конституції України, ст. 2,5,6,7,19, 132,139,241,242,243,244,245,286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 23.08.2025 № 101286, складену начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 21.10.2025.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 /Військова частина НОМЕР_4 / (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14321661; юридична адреса: АДРЕСА_3 ).

Головуючий у справі суддя А.Є. Бєлоусов