Справа № 713/1957/25
Суддя: КИБИЧ І. А.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1957/25
Провадження №2-а/713/31/25
РІШЕННЯ

іменем України

23.10.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л., з участю представника позивача Стратія М.В., представника відповідача Фуштея М.В., розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення .

У позові вказував, що 16 травня 2025 року на його адресу надійшов лист із Вижницького ВДВС ПЗМРУ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в якому знаходилась копія супровідної про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження та копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП - 78027072 від 08.05.2025 року. Із змісту постанови №428 в справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тобто його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУПАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства України, що регламентує питання військового обліку, правовідносин під час оголошення воєнного стану та мобілізації, і є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

19 травня 2025 року, після Вижницького ВДВС, відразу зайшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 та намагався дізнатись на підставі яких доказів щодо нього винесено постанову №428. Працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що свої дані обновив вчасно, повісток про виклик не отримував. В березні 2022 року під час збройної агресії рф, добровільно поступив на військову службу та наказом командира військової частини зарахований в списки частини, де проходив службу. Надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.02.2024 року ОСОБА_1 звільнено у запас відповідно до п. «г» у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 3 14 лютого 2024 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України на 14 лютого 2024 року становить: календарна: 03 роки 11 місяців 29 днів; пільгова: немає; загальна: 03 роки 11 місяців 29 днів.

Після звільнення з військової служби прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де був 16.02.2024 року взятий на військовий облік. Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 не було взято це до уваги. В оскаржуваній постанові №428 записано: як докази винуватості ОСОБА_1 посадовою особою повноваженою на складання адміністративного протоколу додано: протокол №428 від 07.03.2025 р.; копія паспорту громадянина України; копія військового квитка; копія посвідчення учасника бойових дій; звірка даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних; запити до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних. Доказів в обґрунтування правомірності своїх дій правопорушником не надано. На думку позивача у відповідача не було законних підстав притягати його до адміністративної відповідальності, а тому його дії є протиправними. При цьому ним не враховано те, що 24.01.2025 року прибув до відповідача та дізнався які ще документи йому необхідно їм надати додатково, окрім тих, що вже є у них.

25.02.2025 року прийшов до відповідача та надав документи щодо здійснення догляду за матір`ю, інвалідом, більше будь-яких змін у неї не відбулось, а тому ще якимось чином оновлювати документи обліку у нього не було. Також не отримував повісток викликів в 2025 році до відповідача.

Просить визнати протиправними дії представника т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП та скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №428 від 11.03.2025 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн., - скасувати. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача Стратій М.В. адміністративний позов та відповідь на відзив підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, підтримав поданий відзив в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є органами військового управління, що забезпечує виконання законодавства та вправі накладати адміністративне стягнення за порушення правил військового обліку та мобілізаційного законодавства. Уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було в повній мірі дотримано вимоги Наказу МОУ № 3 від 01.01.2024 року «Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення». В свою чергу на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 не надає до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що він повідомляв про відповідні зміни ІНФОРМАЦІЯ_2 або ж оновив персональні дані.

Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», розділ II Прикінцеві та перехідні положення, пункту 2, пп. 1, абзацу 3: громадяни України, які перебувають на військовому обліку(як стверджує сам позивач він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 ), зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Тобто законодавець чітко визначає межі оновлення даних, а саме у період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року включно. З огляду на те що позивачем не надано жодних доказів того, що з його боку вживались будь які активні дії для звірки персональних даних у відповідний період вважає, що в даному випадку присутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки позивач не намагався скористатись мобільним застосунком Резерв+, відвідати ІНФОРМАЦІЯ_6 у відповідний визначений законодавцем період. В свою чергу Постановою №428 від 11.03.2025 року чітко передбачено коли позивач зобов`язаний був оновити персональні дані та які саме відомості не були оновлені у відповідності до статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних». Позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`являвся, право на відстрочку не реалізував, доказів протилежного не надає.

Копією протоколу підтверджується, що позивач був присутній при його складанні, йому були роз`яснені процесуальні права, а також повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом й відповідно даних щодо заявлення ним будь-яких клопотань відсутні. В поясненнях до протоколу позивачем не доведено поважність пропуску строку для оновлення персональних даних, а вказав: «Не знав, що треба оновити» в даному випадку незнання закону не звільняє від відповідальності».

Позивач вперше реалізував право на відстрочку під час мобілізації на особливий період лише 09.03.2025 року та будь яких активних дій у відповідний визначений законодавцем період для оновлення персональних даних не вчиняв. Отож, доказів уточнення своїх персональних даних з 18.05.2024 до 16.07.2024 (включно) позивачем не надано, а також відсутні будь-які посилання на виконання цього обов`язку позивачем саме в цей період. Наявність у позивача документів на право відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не звільняє особу від виконання обов`язку оновити свої дані.

Чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач. З огляду на викладене інформаційно-комунікаційна взаємодія з іншими реєстрами та базами даних не дає змоги отримати персональні дані зазначені в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а отже примітка до положень статей 210, 210-1 в даних правовідносинах не підлягає застосуванню. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника позивача Стратій М.В., представника відповідача Фуштей М.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 Колотило І.В. №428 від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Згідно фабули: 07.03.2025 року являючись військовозобов`язаним громадянином України, всупереч вимогам правил військового обліку, встановленими законодавством, порушив правила мобілізаційного законодавства, а саме: протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Згідно ст.7 п.7, пп. 7-1, пт. 17, пт. 17-1, пп.34. ЗУ «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста та п.3 абз 6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника військовозобовязаного, а також порушив підпункт 3.1, підпункт 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МОУ №402 від 14.08.2008 року чим і порушив ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вважаючи протиправною зазначену постанову, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що проходив військову службу, 08.02.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) його звільнено у запас. Після звільнення з військової служби прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де був 16.02.2024 року взятий на військовий облік

На підтвердження вказаних обставин подав копію воєнного білету НОМЕР_2 з даних якого вбачається, що 01.03.2022 року ОСОБА_1 наказом командира військової частини зарахований в списки частини військової частини НОМЕР_1 , де проходив службу. 16.02.2024 року ОСОБА_1 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №48 від 14.02.2024 року вбачається, що молодшого сержанта ОСОБА_1 , старшого бойового медика роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08 лютого 2024 року №19-РС у запас відповідно до підпункту "г" (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 3 14 лютого 2024 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України на 14 лютого 2024 року становить: календарна: 03 роки 11 місяців 29 днів; пільгова: немає; загальна: 03 роки 11 місяців 29 днів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 після звільнення зі служби у запас, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де 16.02.2024 року його було взято на облік.

Норми закону застосовані судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1ст. 9 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який діє на даний час.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію регулює Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 N 2232-XII, Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Порядку ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 1 статті 210 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період визначені приписами ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період визначені приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Наведені норми визначають різні склади правопорушень та є бланкетними, і при їх застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку, законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та запровадження в Україні особливого періоду.

Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови, позивач протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України "Про загальну мобілізацію", не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №428 від 07.03.2025 року і оскаржуваної постанови №428 від 11.03.2025 року, позивач своїми протиправними діями (бездіяльністю) порушив вимоги Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Однак, в оскаржуваній постанові не розкрито склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 210-1 КУпАП, яка ставиться в вину позивачу.

Таким чином, відповідач в оскаржуваній постанові невірно кваліфікував дії позивача за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що тягне за собою її скасування.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд, також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч.1 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що постанова №428 від 11 березня 2025 року винесена відповідачем за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.2 ст.19, 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 210-1 ч.3, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Колотило Івана Васильовича №428 від 11.03.2025 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн., - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 (Шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Суддя Іван КИБИЧ