Справа № 160/34305/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34305/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року (суддя Кальник В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 року № 70 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 року № 70 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року № 70 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про призначення пенсії за віком та призначити, нарахувати дострокову пенсію за віком, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій, починаючи з 26 вересня 2024 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки зайва подана з порушенням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 25.11.2005 № 22-1 (не надано витяг про реєстрацію місця проживання)

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області також подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, суд не врахував, що до заяви позивачем було долучено довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 12.08.2021 № , в якій відсутні відомості про місце реєстрації особи. Довідку надано не в повному обсязі, тільки перший лист.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 09.10.2024 року із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за призначенням дострокової пенсії за віком відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має загальний страховий стаж більше 25 років та йому виповнилось 55 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 року №70 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки заява подана з порушенням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а саме: не надано довідку про місце реєстрації. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 0 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 року №70 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки в пакеті документів для призначення пенсії за віком відсутній витяг про реєстрацію місця проживання, місце реєстрації та проживання у заяві про призначення дострокової пенсії за віком не відповідає інформації у довідці про взяття на облік як внутрішньо - переміщена особа від 13.03.2021 року №1239-. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 0 місяців 20 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року №70 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки порушено пункт 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, а саме: до заяви долучено довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій відсутні відомості про місце реєстрації особи. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 03 місяць 20 днів.

Не погодившись з такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачами правомірність оскаржених рішень не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають:

- військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, - дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення,

- особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6,

- особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

- особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6,

- особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

- дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону , а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, -

після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Як встановив суд першої інстанції, позивачу надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 2.9 Порядку №22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу I, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.

В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Відповідно до пункту 2.22 Порядку №22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Судом було вірно встановлено, що при зверненні до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії, особа, яка звертається за пенсією, окрім документів на підтвердження наявності права на призначення певного виду пенсії, повинна пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що засвідчує цю особу, та документи про місце проживання (реєстрації) особи. При цьому вичерпного переліку документів, які мають бути надані заявником для підтвердження місця проживання, Порядком № 22-1 не передбачено, водночас передбачена можливість надання особою відомостей про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05 листопада 2021 року № 1871-IX, витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу; декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 1871-IX особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В Рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону 1058-IV зазначено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Суд першої інстанції також встановив, що звертаючись до органу пенсійного забезпечення із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 09 жовтня 2024 року, позивач зазначив задеклароване/зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

При поданні заяви про призначення пенсії було надано, зокрема: довідку від 12.03.2021 року №1339- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зі змісту довідки 12.03.2021 року №1239- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи слідує, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , та фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач надав органу пенсійного фонду відомості про своє місце реєстрації та місце проживання, а тому пенсійний орган безпідставно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із ненаданням позивачем документа, що підтверджує місце реєстрації та місце проживання.

Відповідно до Конституції України громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відмовивши позивачу в призначенні пенсії посилаючись на невідповідність місця реєстрації та проживання, зазначеної в заяві, довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи від 12.03.2021 року № 1239-, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.10.2024 № 70, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.11.2024 № 70, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.11.2024 року № 70, прийняті відповідачами не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вказані рішення, є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції також вірно врахував, що органом, що приймав рішення за первісною заявою позивача від 09.10.2024 року про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а відтак з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про призначення пенсії за віком та призначити, нарахувати дострокову пенсію за віком, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як військовослужбовцю, учаснику бойових дій, починаючи з 26 вересня 2024 року.

Суд першої інстанції вірно врахував, що якщо суб`єктом владних повноважень на час прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Доводи апеляційних скарг вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 22 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш