Справа № 320/61887/24
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м.Київ справа №320/61887/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "КОНВЕРС ЛІНКС" до Головного управління ДПС у Київській області про визання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "КОНВЕРС ЛІНКС" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області , ДПС України.

Предметом розгляду справи є вимоги позивача про визнання ліцензій на пальне діючими та зобов`язати зареєструвати податкові накладні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на те, що п. 6 роз. XIII «Перехідні положення» Закону №3817 не передбачає продовження дії ліцензій строк яких закінчився у визначений п. 6 період, а лише вимоги щодо подачі заяви на отримання нових ліцензій та сплати неоплачених чергових платежів. Дана вимога була виконана ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС», адже відповідні заяви на отримання нових ліцензій було подано та всі чергові платежі сплачено. При цьому чітких строків щодо отримання відповідних ліцензій у Законі №3817 не вказан. Окрмі того позивач зазначає, що відповідачем не дотримано п. 56.21 ст. 56 ПКУ щодо презумпції правомірності рішень платника податків.

Від відповідачів надійшли відзиви в яких вони заперечували проти позовних вимог зазначаючи, що абзац 1 частини 3 розділу ХІІІ Закону № 3817 прямо суперечить статті 18 Закону № 481 (в частині дії ліцензій до припинення або скасування воєнного стану на території України після закінчення терміну дії таких ліцензій), тому вказані положення статті 18 Закону № 481 не повинні були застосовуватися, внаслідок чого у Головного управління ДПС у м. Києві після відображення в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального продовження дії вказаних у таблиці ліцензій ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» до 01.11.2024 були відсутні правові підстави для здійснення будь-яких інших ліцензійних дій з такими ліцензіями, оскільки на підставі абзацу 1 частини 3 розділу ХІІІ Закону № 3817 термін дії таких ліцензій в силу закону закінчився 01.11.2024.

Суд залишає без розгляду заяву відповідача з запереченнями щодо заяви про уточнення позовних вимог, оскільки заявау про уточнення позовних вимог було направлено позивачем відповідачу в день її подання до суду -- 23.07.2025 року. Дана заява була прийнята судом ухвалою від 08.09.2025 року. Свої заперечення відповідач надіслав лише 09.09.2025 року після постановлення ухвали судом. Натомість суди першої інстанції відповідно до КАС України не наділені повноваженнями переглядати власні рішення по справі. Натомість, ухвала про прийняття заяви про уточнення позовних вимог може бути оскаржена разом з рішенням суду.

Окрім того, від відповідача надійшла заява про розгляд справи запро розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд відмовляє в задоволенні заяви, оскільки в ній відповідачем не вказано обставин, унеможливлювали б повне та всебічне встановлення обставин справи без проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Окрім того, дана справа не відноситься до переліку справ визначених ч. 4 ст. 12 КАС України

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНВЕРС ЛІНКС» () зареєстровано, як юридична особа від 26.09.2017 номер запису 1 003 39 070 019 011 430, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та перебуває на податковому обліку в Центральному міжрегіональному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків за номером запису 44082145. Товариство зареєстроване платником ПДВ з 11.10.2017, платником акцизного податку з реалізації пального 20.10.2017 номер запису у Реєстрі 222. ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» в повній мірі, у порядку та строки визначенні чиним законодавством України, надає контролюючому органу декларацію з акцизного податку та декларацію з ПДВ.

Основним видом діяльності ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).

Для ведення відповідного виду діяльності було отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, зокрема: №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; № 1900025 від 01.07.2019; № 1900013 від 01.07.2019.

Однак, інформація щодо наявності та строку дії вказаної вище ліцензій була видалена представниками Головного управління Державної податкової служби України у Київській області 01.11.2024 з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального. Про цей факт Товариству стало відомо внаслідок відсутності інформації щодо наявності ліцензій в електронному кабінеті платника податку та неможливості зареєструвати акцизні накладні з вказанням у квитанції №1-АН причини: «Документ не може бути прийнятий - Порушено вимоги ст. 15 Закону України 481, а саме: Реалізація пального з акцизного складу з ідентифікатором об`єкта оподаткування ... може здійснюватися лише при наявності ліцензії».

Товариство,, неодноразово зверталось до ГУ ДПС у Київській області з листами щодо продовження строку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019.

В свою чергу, ГУ ДПС у Київській області було продовжено строк дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального до 10.09.2024, що підтверджується листом ГУ ДПС у Київській області від 10.09.2024 №39709/6/10-36-09-04-08. Копія листа додається.

При цьому у листі ГУ ДПС у Київській області від 10.09.2024 №39709/6/10-36-09-04-08 продовження строку дії вказаних вище ліцензій лише до 10.09.2024 мотивується відсутністю в Законі №3817 норми щодо дії ліцензії за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили не сплачено черговий платіж та/або закінчився термін дії та п.6 роз. XIII «Перехідні положення» Закону №3817.

У свою чергу, ТОВ «КОНВЕРС ЛЇНКС» не погоджується з вищевказаними діями контролюючого органу звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Київській області та Державної податкової служби України.

Правова позиція суду.

Регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним та зберігання пального здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481)./

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 №3817-ІХ (далі - Закон №3817) набрав чинності 27.07.2024 та повинний прийти на заміну Закону №481 з 01.01.2025.

В той час п. 2 роз. XII «Прикінцеві положення» Закону №3817 установлено, що Закон №481 втрачає чинність з 01.01.2025, крім ст. 8 («Атестація виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»), яка діє до дня набрання чинності та введення в дію ст. 33 Закону №3817.

Відповідно до п. З розділу XIII «Перехідні положення» Закону №3817 ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону №481 до 01.01.2025, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному Законом №3817.

При цьому положення Закону №481 до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням Закону №3817.

Відповідно до ст. 1 Закону №481:

ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва);

роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Разом з цим ст. 18 Закону №481 встановлено, що вважаються діючими ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право:

виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах;

виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Верховна Рада ухвалила Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 №3891-ІХ, яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 №469/2024 (далі Указ №469).

Відповідно до Указу №469 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 12.08.2024 строком на 90 діб, тобто до 09.11.2024.

Окрім того, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (реєстраційний номер проекту закону 12151 від 28.10.2024). Законом затверджено Указ Президента України від 28.10.2024 №740/2024 «Про продовження дії воєнного стану в Україні».

Відповідно до Указу №740 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 10.11.2024 строком на 90 діб, тобто до 07.02.2025.

Згідно з п. 6 роз. XIII «Перехідні положення» Закону №3817 регламентовано дії суб`єктів господарювання щодо здійснення господарської діяльності починаючи з дня введення воєнного стану в Україні та до дня набрання чинності Законом №3817 (далі - у визначений період).

Зокрема, суб`єкт господарювання, який у визначений п. 6 період здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження такої діяльності, зобов`язаний:

- протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому Закон №3817 набрав чинності, подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом №481;

- сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії - до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності Закон №3817, або до дня отримання нової ліцензії.

Суд звертає увагу, що п. 6 роз. XIII «Перехідні положення» Закону №3817 не передбачає продовження дії ліцензій строк яких закінчився у визначений п. 6 період, а лише вимоги щодо подачі заяви на отримання нових ліцензій та сплати неоплачених чергових платежів. Дана вимога була виконана ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС», адже відповідні заяви на отримання нових ліцензій було подано та всі чергові платежі сплачено. При цьому чітких строків щодо отримання відповідних ліцензій у Законі №3817 не вказано.

В той же час, Закон №3817 не містить жодної норми, яка б скасовувала дію ст. 18 Закону №481, а п. 6 роз. ХІП «Перехідні положення» Закону №3817 за своєю змістовною характеристикою не є нормою, що регулює аналогічні правовідносини: п. 6 роз. XIII «Перехідні положення» Закону №3817 встановлює обов`язки для платника, ст. 18 Закону №481 регламентує його права.

Відсутність прямої норми Закону №3817, що передбачає продовження дії ліцензій строк яких закінчився у визначений п. 6 період та фактичне продовження контролюючим органом строку дії вищевказаних ліцензій після 10.09.2024 до 01.11.2024 може ґрунтуватись на єдиній чинній нормативній підставі - ст. 18 Закону №481, що є правомірним та законним.

Звертаємо увагу, що ст. 18 Закону № 481 жодним чином не суперечить п. 6 роз. XIII «Перехідні положення» Закону №3817, а навпаки доповнює його, що створює відповідні легітимні очікування у платника податків з огляду на фактичне продовження ліцензій після 10.09.2024.

Однак, керуючись ст. 18 Закону №481 та реалізуючи її належним чином, з метою втілення принципу належного урядування, ГУ ДПС у Київській області мало продовжити строк дії вказаних ліцензій до кінця воєнного стану в Україні, а саме до 07.02.2025, а не 01.11.2024.

Тож, дії контролюючого органу щодо продовження строку дії вказаних ліцензій лише до 01.11.2024 та наступне видалення інформації з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обліку пального порушило принципи правової визначеності, законності та легітимних очікувань як складових верховенства права та принцип належного урядування.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Дана позиція закріплюється в рішенні Конституційного Суду України від 29.06.2010 №17-рп/2010.

Складовим елементом загального принципу юридичної визначеності як вимоги верховенства права (правовладдя) також є принцип правомірних (легітимних) очікувань, який, за тлумаченням Венеційської Комісії, «виражає ідею, що органи публічної влади повинні додержуватися не лише приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань.

Принцип легітимних очікувань було сформовано в п. 2.1.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18.06.2020 №5-р(ІІ)/2020.

Окремим важливим принципом, яким мають керуватись у своїй діяльності державні органи є принцип належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь- якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Такий підхід узгоджується з правовий висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21 вересня 2021 року у справі №420/4649/19, від 26 жовтня 2021 року у справі №160/5982/19, від 17 листопада 2021 року у справі №160/11647/19 та від 18 травня 2022 року у справі №280/988/19.

Окремі аспекти принципу належного врядування також були зазначені ЄС11Лу справах «Arzamazova v. The Republic of Moldova» (заява №38639, пункт 52), «Gas hi v. Croatia» (заява №32457/05, пункт 40), «Графов проти України» (заява №4809/10), «Cakarevic v. Croatia» (заява №48921/13).

У той час якщо контролюючий орган керувався виключно Законом №3817 та залишаючи поза увагою діючий наразі Закон №481, то статус ліцензій строк яких закінчився під час воєнного стану, залишається невизначеним, що призводить до наявності прогалини в законодавчому регулюванні.

Така прогалина призводить до неоднозначного (множинного) трактування наявних норм, зокрема статусу вказаних ліцензій, чим користуються представники контролюючого органу.

Згідно пункт 4.1.4 ст. 4 Податкового кодексу України однією з основних засад податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Так як вищевказана презумпція сформульована та закріплена як принцип, можна констатувати, що таким чином встановлено найвищий ступінь її імперативності. Крім того, презумпція також закріплена як спеціальна норма у п. 56.21 ст. 56 ПКУ саме для цього виду правовідносин, що означає безумовне її врахування при вирішенні спорів, що регулюються означеною статтею.

Юридична конструкція норми п. 56.21 ст. 56 ПКУ дає підстави стверджувати, що презумпція правомірності рішень платника податків застосовується не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування.

Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, з яких обравши найвигідніший для себе, платник почуватиметься захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Дана позиція підтверджується постановою Касаційний адміністративний суду складі Верховного Суду від 05.10.2023 по справі№300/2906/22; постановою Касаційний адміністративний суду складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі№380/671/20.

Тож, застосовуючи виключно положення Закону №3817, без врахування положень Закону №481, а саме ст. 18 Закону №481, яка жодним чином не суперечить Закону №3817, ГУ ДПС у Київській області допускає правозастосовну помилку, порушуючи при цьому вищезазначені принципи та норми законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє заперечення відповідача викладені у відзиві та констатує, що відповідачем порушено довільне тлумачення законодавства без дотримання норм п. 56.21 ст. 56 ПКУ.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про:

Визнання протиправними дії ГУ ДПС у Київській області щодо визнання не діючими ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним з 01.11.2024 р. №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 та виключення інформації щодо дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального;

Ввизнання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 діючими;

Зобов`язаня ГУ ДПС у Київській області поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії з 01.11.2024 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019;

Підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також суд задовольняє вимоги в частині реєстрації акцизних накладних як похідних, оскільки єдиною підставою для відмови в їх реєстрації відповідач вказував на недіючі ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 12112 грн, що підтверджується платіжою інструкцією № 71523 від 24.12.2024 року.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки рішення про визнання ліцензій недійними приймалось ГУ ДПС у Київській області, що потягло за собою відмову в реєстрації акцизних накладих то сума сплачеого судового збору підлягає стягненню з ГУ ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністратвиний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії ГУ ДПС у Київській області щодо визнання не діючими ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним з 01.11.2024 р. №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 та виключення інформації щодо дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального;

3. Визнати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019 діючими;

4. Зобов`язати ГУ ДПС у Київській області поновити в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального дані щодо дії з 01.11.2024 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №01900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019;

5. Визнати протиправними дії ГУ ДПС у Київській області, ДПС України щодо відмови в реєстрації акцизних накладних ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» з підстав визнання не діючими ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019;

6. Зобов`язати ДПС України зареєструвати акцизні накладні ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС», які не прийняті/не зареєстровані з підстав відсутності в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального інформації про строк дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №1900023 від 01.07.2019; №1900006 від 01.07.2019; №1900003 від 01.07.2019; №1900011 від 01.07.2019; №1900022 від 01.07.2019; №1900056 від 01.07.2019; №1900025 від 01.07.2019; №1900013 від 01.07.2019.

7. Стягнути з ГУ ДПС у Київській області на користь ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 12112 (дванадцять тисяча сто дванадцять) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.