Справа № 420/10723/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Гур`євої К.І.,

представника позивача: Ярошик В.В.,

представника відповідача: Яценка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву про перегляд судового рішення за нововивленими обставинами за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2; ), Державної Судової Адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Суворовського районного суду м. Одеси (місцезнаходження: вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса, 65003) про визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення індексації доходів громадян на винагороду присяжної та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2; ), Державної Судової Адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Суворовського районного суду м. Одеси (місцезнаходження: вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса, 65003) в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо не проведення індексації доходів громадян на винагороду присяжної ОСОБА_1 ;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області виконати належний перерахунок винагороди з проведенням індексації грошових доходів та сплатити борг несплаченої перерахованої винагороди з вересня 2017 року;

визнати відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області подавати до пенсійного та фіскального органів Звітів про суми нарахованої винагороди та сум нарахованого і сплаченого ЄСВ застрахованої особи присяжної Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 протиправною та зобов`язати надати до фіскальних органів Звіти про нарахований та сплачений ЄСВ з вересня 2017 року;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області належним чином та в повному обсязі дозареєструвати в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків облікової картки присяжної Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з конкретним заповненням усіх даних з вересня 2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.10.2023р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2023 року в частині вимог про не проведення індексації доходів громадян на винагороду присяжної Ярошик, зобов`язання виконати перерахунок такої винагороди з проведенням індексації грошових доходів та стягнення відповідної заборгованості - скасовано, та справу № 420/10723/21 в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 року зобов`язано Територіальне управління нарахувати та виплатити індексацію винагороди присяжної ОСОБА_1 починаючи з вересня 2017р. з урахуванням висновків суду викладених у даній постанові.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначає, що нововиявленою обставиною, яка стала підставою для звернення до суду із відповідною заявою, є факти, які були встановлені в преюдиціальних рішеннях, в яких з`ясовано дійсні правовідносини та встановлено факт наявності трудових відносин у присяжних засідателів, а також встановлено факт законності обов`язку нарахування та сплати ЄСВ на винагороду присяжних.

Ухвалою від 02.06.2025 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 24.06.2025 року Одеським окружним адміністративним судом зупинено провадження у даній справі до отримання висновку по судовій експертизі.

Ухвалою від 07.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання поновлено провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. Зміна правової позиції суду в інших подібних справах не вважається нововиявленими обставини.

Згідно з ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Відповідно до ч.4 ст.361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 року №420/14189/21 У задоволенні позовних вимог Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (65005, м. Одеса, вул. Бабеля 2, ) до Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправним та скасування пункту 1, викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Забезпечити відшкодування на користь ТУ ДСА України в Одеській області відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України втрат, заподіяних внаслідок безпідставного нарахування і виплати доплат суддям до посадового окладу, які не здійснювали судочинство, у загальній сумі 776369,57 гривень (перелік осіб у додатку 29 до акту ревізії). Крім того, провести зменшення нарахувань сум доплат, які не виплачені суддям які не здійснювали судочинство у сумі 293777,8 гривень (додаток 29 до акту ревізії). Врахувати право осіб, які безпідставно отримали вищезазначені виплати, добровільно відшкодувати кошти на підставі їх письмових заяв згідно з ч. 5 ст. 130 КЗпП»; визнання протиправним та скасування пункту 3, викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Забезпечити відшкодування на користь ТУ ДСА України в Одеській області відповідно до норм статей 130-136 КЗпП втрат фінансових ресурсів в сумі 1232631,35 гривень у зв`язку з безпідставною виплатою компенсації за невикористану відпустку (реєстр в додатку 35 до акта ревізії). Врахувати право особи, яка безпідставно отримала вищезазначені виплати, добровільно відшкодувати кошти на підставі їх письмових заяв згідно з ч. 5 ст. 130 КЗпП»; визнання протиправним та скасування пункту 4, викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Відшкодувати на користь ТУ ДСА України в Одеській області відповідно до норм статей 130-136 КЗпП втрат, заподіяних внаслідок безпідставного нарахування заробітної плати працівникам загальних місцевих судів Одеської області за попередні періоди (2018-2019 роки) у сумі 123903,38 гривень. Врахувати право особи, яка безпідставно отримала вищезазначені виплати, добровільно відшкодувати кошти на підставі їх письмових заяв згідно з ч. 5 ст. 130 КЗпП»; визнання протиправним та скасування пункту 5, викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Відшкодувати на користь ТУ ДСА України в Одеській області відповідно до норм статей 130-136 КЗпП безпідставно виплачені суми компенсації за невикористану відпустку в сумі 476252,31 гривень у зв`язку з порушенням Порядку №100 (реєстр в додатку 34 до акта ревізії). Врахувати право особи, яка безпідставно отримала вищезазначені виплати, добровільно відшкодувати кошти на підставі їх письмових заяв згідно з ч. 5 ст. 130 КЗпП»; визнання протиправним та скасування пункту 10, викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо надмірно перерахованих сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зарахувати в рахунок майбутніх платежів у загальній сумі 590,83 тисяч гривень, відповідно до вимог пунктів 5,6 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №6 від 16.01.2016 року розділу V Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 року»; визнання протиправним та скасування пункту 11 викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Врегулювати питання щодо відшкодування на користь ТУ ДСА України в Одеській області понесених витрат з оплати вартості спожитих комунальних послуг сторонніми юридичними особами, які розміщуються у приміщеннях, які є власністю або орендовані для діяльності судів, та укладання договорів про відшкодування цих витрат, а саме: з ДП» Інформаційні судові системи», Адвокатським об`єднанням «Алін і Ко» та Громадським центром правосуддя Одеської області, за формою примірного договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, затвердженої наказом Фонду державного майна України №1774 від 23 серпня 2020 року «Про затвердження договорів оренди». Крім того, відповідно до пунктів 3.1-3.2, 3.7 розділу ІІІ Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №372 від 02.04.2014 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за №426/25203 відобразити дебіторську заборгованість у загальній сумі 90530,65 гривень, з якої: за ДП «Інформаційні судові системи» - 28015,57 гривень, Адвокатським об`єднанням «Алін і Ко» - 33923,54 гривень та Громадським центром правосуддя Одеської області 28591,54 гривень. В іншому випадку забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-222 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України на користь ТУ ДСА України в Одеській області втрат, заподіяних внаслідок безпідставного покриття за рахунок бюджетних коштів витрат сторонніх юридичних осіб на суму 90530,65 гривень»; визнання протиправним та скасування пункту 11, викладеного у вимозі Південного офісу Держаудитслужби №151508-14/3274-2021 від 25.06.2021 року, а саме: «Відповідно до пунктів 3.1-3.2, 3.7 ІІІ Порядку №372, відобразити дебіторську заборгованість у загальній сумі 94790,00 гривень з установами та фізичними особами, що надавали в судових засіданнях послуги з перекладу та отримували винагороду за надання зазначених послуг, у тому числі оплата послуг з перекладу без ухвал суду в сумі 51440,00 гривень (перелік перекладачів зазначено в додатку 66 до акта ревізії) та відшкодування проїзду перекладачам та годин очікування в сумі 43350,00 гривень (перелік зазначено у додатку 67 до акта ревізії). В іншому випадку забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-222 Господарського кодексу України, статей 610-625 Цивільного кодексу України на користь ТУ ДСА України в Одеській області втрат, заподіяних внаслідок безпідставного відшкодування витрат перекладачам на суму 94790,00 гривень» - відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 01.03.2022 року.

Під час розгляду вищевказаної справи, судом встановлено, шо Південним офісом Держаудитслужби, на підставі пункту 8.17 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2021 року (у частині інспектувань), пункту 1.1.6.3 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на І квартал 2021 року та на підставі направлень №№159-164,206,261 від 25.02.2021 року, 10.03.2021 року та 16.04.2021 року, проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року.

За результатами проведеної ревізії Південним офісом Держаудитслужби складено Акт №08-11/24 від 01.06.2021 року про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року

Суд акцентує увагу на тому, що Відповідно до статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №1402) судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Особливості правового статусу присяжного, вимоги до присяжного, порядок залучення присяжних до виконання обов`язків у суді та гарантії їх прав визначено главою 3 розділом 3 Закону №1402.

Згідно із статтею 67 Закону №1402 суд залучає присяжних до здійснення правосуддя у порядку черговості на строк не більше одного місяця на рік, крім випадків, коли продовження цього строку зумовлено необхідністю закінчити розгляд справи, розпочатий за їхньою участю.

Статтею 68 Закону №1402 передбачено, що присяжним за час виконання ними обов`язків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.

За присяжними на час виконання ними обов`язків у суді за місцем основної роботи зберігаються всі гарантії та пільги, визначені законом. Час виконання присяжним обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу. На присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя. За обґрунтованим клопотанням присяжного заходи безпеки щодо нього можуть уживатися і після закінчення виконання цих обов`язків.

Порядок виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обов`язків у суді, затверджений наказом ДСА України від 05.10.2016 №198 (даті - Порядок), визначає процедуру нарахування, виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному відповідно до статті 68 Закону №1402.

Пунктом 3 Порядку визначено, що виплата винагороди присяжному за час виконання ним обов`язків у суді здійснюється відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя на підставі письмової заяви присяжного.

Згідно з Порядком відшкодування витрат на проїзд і наймання житла, виплата добових присяжному провадяться відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України для відряджень у межах України.

Частиною першою статті 4 Закон України від 08.07.2010 №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є, в тому числі загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Незважаючи на те, що Податковим кодексом України не визначено окремий порядок оподаткування винагороди присяжних, можна дійти висновку про те, що винагорода присяжного є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб і за своєю суттю є заробітною платою, на яку має нараховуватися єдиний соціальний внесок.

Разом з тим у листах Державної податкової служби України. Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Державної казначейської служби України, наданих на запит Державної судової адміністрації України не має прямої вказівки щодо нарахування чи не нарахування ЄСВ на винагороду присяжним засідателям. Також, постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 №1170 затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується ЄСВ. У вказаному порядку відсутні виплати присяжним, тому можна дійти висновку, що винагорода присяжним є базою для нарахування та сплати єдиного соціального внеску.

Водночас, діючим законодавством чітко не врегульоване питання нарахування єдиного соціального внеску на винагороду присяжних, слід користуватись загальними нормами законодавства, яке визначає порядок нарахування єдиного соціального внеску.

Частиною першою статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві правовим приписам.

Таким чином присяжний, виконуючи свої обов`язки в суді та отримуючи за це винагороду, правомірно мав би очікувати, що за ним в цей період зберігається трудовий та страховий стаж, який дає право на пенсійні виплати, і саме це відповідає його правомірним очікуванням.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми й забезпечення того щоб ситуація та правовідносини залишалися передбачуваними (рішення від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010).

Вказаний підхід узгоджується з практикою ЄСПЛ, який велику увагу акцентує на дотриманні державами приписів «правової визначеності» і «правомірних або законних очікувань», та захисту прав людини через призму цих приписів (рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» та ін.).

Крім того, виплата винагороди народним та присяжним засідателям може бути прирівняна до заробітної плати і є базою нарахування єдиного соціального внеску та об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб, а органи судоустрою, у разі нарахування винагороди, є роботодавцями.

Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платником єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Суд звертає увагу, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 року (т. 6 а.с. 135, 136) зазначено, що аналізуючи вищевказані норми законодавства та покладені на присяжного обов`язки зі здійснення правосуддя, а також те, що ведеться «Табель обліку робочого часу присяжного» та беручи до уваги те, що час виконання присяжним обов`язків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу, апеляційний суд вважає, що позивачка здійснюючи свої повноваження присяжної працює та за таку працю отримує винагороду присяжного.

Також, судова колегія бере до уваги те, що винагорода присяжного розраховується виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу та, при цьому, на присяжного покладені ті ж самі обов`язки що й на суддів.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що виплати присяжним здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства в межах даних правовідносин, судова колегія вважає, що в даному випадку винагорода присяжної ОСОБА_1 є доходом та оплатою праці за здійснення нею правосуддя, а тому така винагорода підлягає індексації, як «оплата праці» відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

При цьому, п. 4, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний в т.ч. подавати звітність у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно п. 8, 10 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний повідомляти у складі звітності про прийняття на роботу фізичної особи, відомості про яку відсутні в Державному реєстрі або яка не пред`явила на вимогу платника єдиного внеску посвідчення застрахованої особи, та подавати необхідні відомості і документи для взяття на облік зазначеної особи; повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру , про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей.

Відповідно абз. 3 ч. 27 ст. 8 ЗУ «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», передбачено, що розрахунок розподілу єдиного внеску за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування проводиться на підставі звітності про нарахування єдиного внеску за результатами попереднього року.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання відмови Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області подавати до пенсійного та фіскального органів Звітів про суми нарахованої винагороди та сум нарахованого і сплаченого ЄСВ застрахованої особи присяжної Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 та зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області надати до фіскальних органів Звіти про нарахований та сплачений ЄСВ з вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала. Верховний Суд за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, приймає постанову.

За таких обставин, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року у справі № 420/10723/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог слід скасувати та ухвалити нове рішення в цій адміністративній справі про задоволення позовних вимог шляхом визнання відмови Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області подавати до пенсійного та фіскального органів Звітів про суми нарахованої винагороди та сум нарахованого і сплаченого ЄСВ застрахованої особи присяжної Суворовського районного суду м. Одеси Ярошик В.В. протиправною та зобов`язання надати до державних фіскальних органів Звіти про нарахований та сплачений ЄСВ з вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241, 246, 250, 361, 368, 369, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про перегляд судового рішення за нововивленими обставинами за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2; ), Державної Судової Адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Суворовського районного суду м. Одеси (місцезнаходження: вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса, 65003) про визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення індексації доходів громадян на винагороду присяжної та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2022 року у справі №420/10723/21 скасувати в частині відмови позовних вимог.

Ухвалити нове рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2; ), Державної Судової Адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Суворовського районного суду м. Одеси (місцезнаходження: вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса, 65003) про визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення індексації доходів громадян на винагороду присяжної та зобов`язання вчинити певні дії в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, 2; ), Державної Судової Адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Суворовського районного суду м. Одеси (місцезнаходження: вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса, 65003) про визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення індексації доходів громадян на винагороду присяжної та зобов`язання вчинити певні дії в частині відмови у задоволенні позовних вимог - задовольнити.

Визнати відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області подавати до пенсійного та фіскального органів Звітів про суми нарахованої винагороди та сум нарахованого і сплаченого ЄСВ застрахованої особи присяжної Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 протиправною.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області надати до фіскальних органів Звіти про нарахований та сплачений ЄСВ з вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 .

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2025 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.