Справа № 400/9923/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 жовтня 2025 р. справа № 400/9923/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівГоловного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, просп. Центральний, 141В, м. Миколаїв, 54055, Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області, вул. Київська, 18, м. Вознесенськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 56501,

прозобов`язання вчинити певні дії; стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно зарахувати до стажу державної служби період роботи на посаді бухгалтера Вознесенського змішторгу з 07.08.1978 року, з 09.12.1982 року на посаді економіста планово-економічного відділу, а з 21.12.1981 року - в Управлінні торгівлі виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів по 01.10.1992 року, а також з 01.11.1993 року по 24.12.1993 року - на посаді старшого економіста ФМХ та старшого ревізора-інспектора госдоходів Вознесенського міськфінвідділу Вознесенської міської ради народних депутатів;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно здійснити перерахунок всіх виплат по заробітній платі, матеріальної допомоги, відпускних, заохочувальних та компенсаційних виплат та виплати донараховану та невиплачену частину заробітної плати за період з 01.03.2007 року по 05.05.2011 року;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію донарахованих та невиплачених сум грошових доходів відповідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» за період з 01.03.2007 року по день звільнення 05.05.2011 року;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні на день ухвалення судом рішення;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працюючого державного службовця відповідно до Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року;

- стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області солідарно на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Ухвалою від 06.10.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання позивачки про відстрочення сплати судового збору та залишив позовну заяву залишив без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Для усунення недоліків позивачці необхідно було подати до суду:

- заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав для поновлення з наданням доказів на підтвердження цих підстав;

- документ про сплату судового збору в розмірі 6 298,24 грн.;

- розрахувати суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та надати до суду позовну заяву, яка повинна відповідати вимогам статті 160 КАС України із зазначенням обґрунтованого розрахунку суми стягнення;

- подати уточнену позовну заяву з її копіями відповідно до кількості учасників справи, з визначеним змістом позовних вимог і викладом обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідачів.

17.10.2025 року представник позивачки подав заяву про усунення недоліків, в якій наведені міркування та пояснення щодо поважних причин пропуску строку звернення до суду; щодо правової природи вимоги про зобов`язання відповідачів зарахувати до стажу державної служби періоди роботи з 07.08.1978 року, з 09.12.1982 року, з 21.12.1981 року по 01.10.1992 року, з 01.11.1993 року по 24.12.1993 року; щодо застосування ч. 5 ст. 122 КАС України; щодо строку звернення до суду з вимогою про зобов`язання видати довідку про заробітну плату відповідно до Порядку № 622; щодо вимоги сплатити судовий збір; щодо приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, з визначеним змістом позовних вимог і викладом обставин, якими обґрунтовуються вимоги до кожного з відповідачів та вказати саме належного відповідача.

Також у поданій заяві представник просить повторно розглянути клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору з урахуванням відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.09.2025 року, а також протоколу перерахунку пенсії у зв`язку з індексацією від 26.02.2025 року та враховувати довідку МСЕК № 296376 від 25.03.2011 року про встановлення 3 групи інвалідності безстроково.

Представник вказує, що оскільки заявлено вимоги щодо протиправних дій суб`єкта владних повноважень, зобов`язання винити дії та відшкодування моральної шкоди, судовий збір в частині позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, яка заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, не справляється, та посилається на практику Верховного Суду. Крім того, визначена судом сума судового збору, яку необхідно сплатити за подання до суду позову у цій справі значно перевищує місячний розмір пенсії позивачки, що створює для неї загрозу виживання.

Щодо судового збору в сумі 2 422,40 грн. за заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди у сумі 100 000 грн., суд погоджується з представником позивачки, який посилається на висновки Верховного Суду про те, що судовий збір в частині позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, яка заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, не справляється (ухвала Верховного Суду від 14.05.2025 року у справі № 380/17449/23; https://reyestr.court.gov.ua/Review/127343071).

Щодо судового збору в сумі 3 875,84 грн. за 4 вимоги немайнового характеру, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підстави для відстрочення, розстрочення, зменшення, звільнення сторони від сплати судового збору визначені у Законі України "Про судовий збір".

Зокрема, відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, суд може звільнити особу від сплати судового збору з урахуванням її матеріального становища лише за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження наявності такої обставини позивач повинен надати докази щодо отриманих ним доходів за повний календарний рік, що передує року зверненню з позовом до суду.

Верховний Суд в ухвалі від 27.02.2019 року у справі № 826/19129/16 дійшов висновку: " ... Так, згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зокрема, доказом незадовільного майнового стану може слугувати довідка органу доходів і зборів (податкового органу) про суми виплачених доходів та утриманих податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2018 рік, тощо."

Також, суд звертає увагу на наступний висновок Верховного Суду, викладений в ухвалі від 14.03.2019 року у справі № 2а-8637/2011: "... Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц, положення Закону України "Про судовий збір" не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Kniat v. Poland", заява № 71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі "Jedamski and Jedamska v. Poland", заява № 73547/01).

... Так, до клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано жодних належних доказів, відповідно до яких суд може розглянути таке клопотання з урахуванням важкого майнового стану. Такими доказами можуть слугувати, зокрема, довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13 лютого 2018 року у справі № 800/533/17."

З метою підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору представником позивачки надано протокол перерахунку пенсії з 01.03.2025 року, а не за попередній 2024 рік, як це передбачено ст. 8 Закону України "Про судовий збір", що позбавляє суд можливості при вирішенні вказаного питання врахувати отримані позивачкою доходи (пенсію) за 2024 рік та здійснити відповідні розрахунки.

Також представник надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з січня по грудень 2024 року, згідно яких позивачкою отримано 2 710,83 грн. доходу.

Разом з тим, оскільки позивачкою не надано відомості про виплачену пенсію за 2024 рік, нею не підтверджено, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній рік.

Вивчивши доводи представника позивачки, наведені в якості підстав для задоволення поданого клопотання, суд приходить до висновку, що наведені ним обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Також суд не приймає до уваги довідку серії 10 ААА від 25.03.2011 року про встановлення позивачці третьої групи інвалідності, оскільки згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Натомість, позивачці встановлено третю групу інвалідності, а отже підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору, немає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, однією із засад адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання позовної заяви є процесуальним обов`язком позивача, що звертається до суду з позовом.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивачки про звільнення від сплати судового збору, а позивачка не надала до суду доказ сплати судового збору у встановленому приписами Закону України "Про судовий збір" порядку, суд приходить до висновку, що поданий позов не відповідає приписам КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому, згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищезазначеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника позивачки про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

2. Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

5. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз