Справа № 477/1755/25
Суддя: Саукова А. А.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1755/25
Провадження №2-а/477/20/25
УХВАЛА

25 серпня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Представник заявника Риженко Денис Олегович звернувся через підсистему «Електронний суд» до Вітовського районного суду Миколаївської області з позовом до Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГВА №146822 за ст. 183 КУпАП, яка була складена 28 липня 2025 року на ОСОБА_1 та якою було накладено штраф в сумі 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

З огляду на те, що предметом позову є оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, такі справи підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, що узгоджується з процесуальними вимогами КАС України, викладеними в ст. 286 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями розділу 3 глави 2 КАС України врегульовано питання територіальної юрисдикції (підсудності).

Так, відповідно до ч.1 ст.25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів поданого позову та доданих матеріалів, позивачка взята на облік як внутрішньо переміщена особа з 04.03.2025 року за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови КМУ № 265 від 07.02.2022 року "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що листування з позивачкою ведеться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки саме за цією адресою Миколаївським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області надіслана постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, яку оскаржує позивачка, винесена за подіями, які відбулись за цією ж адресою.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що на даний час зареєстрованим у встановленому порядку місцем перебування позивача є АДРЕСА_1 , що знаходиться в Інгульському районі м. Миколаєва, а отже справа за територіальною підсудністю відноситься до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, довідка про взяття на облік ВПО засвідчує місце проживання ВПО на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо вказаних осіб та саме він підлягає застосуванню.

В постанові Верховного Суду від 28 липня 2019 року (справа № 409/2636/17) визначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»

Крім того, з адміністративного позову вбачається, що юридичною адресою місцезнаходження відповідача Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області вказано м. Миколаїв, вул. Біла 44, що за територіальною підсудністю відноситься до Заводського районного суду м. Миколаєва.

При цьому, частиною 2 статті 26 КАС України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи те, що зареєстрованим місцем перебування позивача є Інгульський район м. Миколаєва, а місцезнаходженням відповідача є Заводський район м. Миколаєва то юрисдикція Вітовського районного суду Миколаївської області не поширюється на зазначену територію, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що справа не підсудна Вітовському районному суду Миколаївської області.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, на розгляд до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

Згідно приписів статті 30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Керуючись ст.ст.19, 20, 29, 30, 241, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА :

Передати адміністративну справу № 477/1755/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, на розгляд до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. А. Саукова