Справа № 554/10721/25
Суддя: Материнко М. О.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/153/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судових засідань - Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, в якому просить скасувати Постанови №043 від 11.07.2025 про накладення штрафу, винесену в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській Климась І., якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3400,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що займає посаду директора фінансового Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго». 11.07.2025 року в.о. начальника ГУ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в Полтавській області Климась І. , розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , протокол №043 та акт від від 26.06.2025№ 072, виніс постанову № 043, якою встановлено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 165-2 КУпАП.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 165-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.

Участі у розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 за частиною 2 статті 165-2 КУпАП позивач не брав.

Позивач не погодився із постановою про накладання штрафу № 043 від 11.07.2025 року, а тому звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати її.

Позивач зазначає, що суб`єкт даного правопорушення є спеціальний (посадова особа), суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як формі умислу, так й у формі необережності. Вказана норма є бланкетною та передбачає відповідальність за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, передбачених іншими актами законодавства, тобто тих приписів нормативно-правових актів, які конкретизовано визначають вимоги та регламентують порядок формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Щодо кваліфікації правопорушення зазначає, що постановою Постанову № 006 від 14.02.2025 було оскаржено позивачем до Октябрського районного суду м. Полтава (справа №554/2441/25, суддя Савченко Л.І.).

14 березня 2025 року прийнято рішення у справі № 554/2441/25, яким позовні вимоги задоволено, скасовано постанову № 006 від 14.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 165-2 КУпАП.

11 червня 2025 року Другим апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу у справі № 554/2441/25, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 14.03.2025 року по справі № 554/2441/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тобто, на момент складання Постанови №043 від 11.07.2025 року за частиною 2 статті 165-2 КУпАП відповідач достеменно знав, що набрало законної сили рішення Октябрського районного суду у справі № 554/2441/25, яким скасовано постанову № 006 від 14.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 , а відтак у діях ОСОБА_1 відсутня повторність вчинення правопорушення протягом року.

Позивач вважає, що в даному випадку позивач не може виступати суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, оскільки затвердження тарифів і умови їх застосування, введення їх в дію (в тому числі період дії тарифів) не входить до компетенції підприємства та до службових обов`язків директора фінансового; одночасно керівник підприємства не видавав наказу про призначення відповідальної особи за формування, встановлення та застосування тарифів, в т.ч. щодо повноважень директора фінансового ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; посадової інструкції, згідно якої відповідальність за формування, встановлення та застосування тарифів покладено на конкретну посадову особу, на підприємстві не розроблялась та не затверджувалась, а отже ОСОБА_1 і не вчиняв дій, передбачених ч.2 ст. 165- 2 КУпАП, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлений п`ятиденний строк з дня вручення ухвали на подачу відзиву на позов. Призначено судове засідання на 21.10.2025 року на 10:30 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Полтави.

18.07.2025 відповідачем поданий відзив на позовну заяву (42410/25-Вх).

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшла заява гр. ОСОБА_2 від 13.04.2025 (зареєстрована від 13.05.2025 № ЗВГ-279/25) щодо неправомірного застосування двоставкового тарифу по послузі з постачання теплової енергії, що надається Полтавським обласним комунальним підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

За результатами проведеної перевірки фактів викладених у зверненні фізичної особи встановлено, що станом до 30.11.2021 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», свідомо обирало тарифну модель, затверджену постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1769, не зважаючи на паралельне існування та чинність іншої постанови НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269.

Відповідно до рахунків на оплату послуги з постачання теплової енергії починаючи з грудня 2021, наданих ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в ході перевірки, встановлено, що підприємство підвищило тарифи і почало застосовувати двоставкові тарифи встановлені постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269 в розмірі умовнопостійна частина двоставкового тарифа на послугу з постачання теплової енергії 79472,03 грн.за Гкал/год з ПДВ та умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії в розмірі 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ), замість тарифу в розмірі 1596,93 грн. за Гкал який застосовувася на кінець опалювального періоду 2020/2021.

Вказані дії є порушенням вимог рішення Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286.

Виходячи з наведеного вище, Позивачем при розрахунках зі споживачами за надані послуги з постачання теплової енергії повинні застосовуватися тарифи на рівні тарифів, які застосовувалися до споживачів станом на 24.02.2022, а саме: в розмірі 1596,93 грн. за Гкал, з ПДВ встановлений постановою НКРЕКП від 10.12.2018 року № 1769.

З урахуванням викладеного, по споживачу за адресою: м. Полтава, вул. Вокзальна, буд. 12, кв. 5 за період з 01.12.2021 по 31.05.2025, сума зайво нарахованої плати складає 13 780,64 грн (розрахунок наведено у додатках 1-43, що є невід`ємною частиною акту).

Вважає, що незалежно від дати призначення, Позивач діяв в інтересах підприємства у період, коли тарифи застосовувалися з порушенням нормативних вимог і відповідно такі дії визнаються триваючим правопорушенням.

Відповідач вважає доведеною обставину вчинення Позивачем, як особою, що представляє інтереси ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», правопорушення та законність винесеної відносно Позивача Постанови №043 від 11.07.2025.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в період з 13.06.2025 по 26.06.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області проведена позапланова перевірка Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифу на послугу з постачання теплової енергії на підставі звернення фізичної особи гр. ОСОБА_2 від 13.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1

За результатами позапланової перевірки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо дотримання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін складено № 072 від 26.06.2025 та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності директора фінансового № 043 від 11.07.2025 року, що є предметом позову у справі № 554/10721/25.

Статтею 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються, зокрема, питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Формування, затвердження, порядок та умови застосування тарифів на теплову енергію, послугу з постачання теплової енергії і послугу з постачання гарячої води віднесено виключно до компетенції Полтавської обласної ради. Відповідно до Статуту ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» основними напрямками діяльності підприємства є забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів; проведення ремонтів обладнання теплового господарства. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є підприємством комунальної форми власності.

Статут підприємства не визначає предмет діяльності підприємства встановлення порядку та умов застосування тарифів на теплову енергію, послугу з постачання теплової енергії і послугу з постачання гарячої води.

Рішення Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», які введено в дію з 01.11.2021, у спірному періоді було чинним та не скасованим, а тому обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами влади, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, відповідно до вимог ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

30 вересня 2021 року між Кабінетом Міністрів України, НАК «Нафтогаз України» і Всеукраїнською асоціацією органів місцевого самоврядування «Асоціація міст України» та Палатою місцевих влад Конгресу місцевих та регіональних влад, був укладений Меморандум про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022. У Меморандумі зазначено, що з метою уникнення будь-яких сумнівів цей Меморандум не може становити, не може вважатися та не може бути розтлумачений як: поправка до будь-якого договору, чи будь-якого іншого правового документа; відмова від будь-якого права чи вимоги, які будь-хто з підписантів цього Меморандуму має або може маги проти інших сторін, що підписали цей Меморандум, у тому числі від права звернення до суду чи арбітражу для захисту своїх прав та інтересів. Зазначено, що Меморандум не породжує додаткових зобов`язань для будь якої із Сторін.

Полтавська обласна рада - своїм рішенням № 286 від 21 жовтня 2021 року зробила примітку, що відповідно до положень розділу III Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022рр для розрахунків із кінцевими споживачами комунальних послуг (населенням) тарифи, встановлені цим рішенням, застосовувати після завершення опалювального періоду 2021/2022.

Опалювальний сезон 2021/2022 завершився 30.04.2022, а тому з 01.05.2022 підприємством правомірно застосовано до споживачів категорії «населення» тарифи, встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021.

Суд не оцінює як правомірні доводи відповідача про надання справедливої правової оцінки діям Позивача з систематично-нерозривного ігнорування часових меж застосування Рішення № 286.

У Постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2025 у справі № 440/14238/24 (у аналогічних правовідносинах між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ГУ Держродспоживслужбою у Полтавській області) судом встановлено, що «… на час прийняття вказаного меморандуму 30.09.2021 р. вже була прийнята та діяла постанова НКРЕКП №2269 від 30.11.2020 р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", якою підприємству для потреб населення встановлено: двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 79472,03 грн/Гкал/год (з ПДВ); послуга з постачання гарячої води (незалежно від відсутності/наявності рушникосушильника): 95,00 грн. за 1 куб.м. води (з ПДВ).

Здійснивши аналіз положень Меморандуму, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що Меморандумом не встановлено заборони на застосування, прийнятих до укладення цього Меморандуму, постанов НКРЕКП, зокрема, чинної постанови НКРЕКП №2269 від 30.11.2020 р., якою були встановлені тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Оскільки встановлення тарифів на теплову енергію і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, відбулося ще 30.11.2020 р. постановою НКРЕКП № 2269, а пізніше - 21.10.2021 р. рішенням Полтавської обласної ради № 286, тобто до початку введення на території України воєнного стану, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, про помилковість доводів відповідача про те, що фактичне підвищення тарифів відбулось з 01.05.2022 р., тобто після ведення воєнного стану в Україні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинні на час проведення позапланової перевірки тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до ведення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р…..»

Суд погоджується із доводами позивача, що на момент набрання чинності індивідуальних публічних договорів приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води, зі споживачами категорії «населення», діяли тарифи встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021, але у зв`язку з положеннями р. III Меморандуму для розрахунків із кінцевими споживачами комунальних послуг (населенням) тарифи, встановлені цим рішенням, застосовувались після завершення опалювального періоду 2021/2022 рр, а саме з 01.05.2022.

У відповідності до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

До службових обов`язків позивача не входить питання встановлення умов та порядку застосування тарифів на теплову енергію, послугу з постачання теплової енергії і послугу з постачання гарячої води, а отже і притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 165-2 КУпАП суперечить чинному законодавству України. Позивач не може виступати суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, оскільки не працював на посаді в.о. генерального директора ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період застосування тарифів, а отже і не вчиняв дій, передбачених ч.2 ст. 165- 2 КУпАП, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Зважаючи на індивідуальний характер юридичної відповідальності, діючу презумпцію невинуватості, покладення тягаря доказування у справах про адміністративні правопорушення покладається на Відповідача.

Доводи відповідача про повторне вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 протягом року у Постанові № 043 від 11.07.2025 року не доведено.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

15.12.2023 набрав чинності Закон України від 17.02.2022 №2073-ІХ "Про адміністративну процедуру" (далі Закон №2073-ІХ), який регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Стаття 4 Закону №2073-ІХ відносить до принципів адміністративної процедури пропорційність та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні. Поняття принципу пропорційності розкрито у статті 14 Закону №2073-ІХ, відповідно до частин другої, третьої якої адміністративний акт повинен прийматися з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для права, свободи чи законного інтересу особи і цілями, на досягнення яких спрямований адміністративний акт. Негативні наслідки для особи та публічних інтересів повинні бути найменшими.

Адміністративний орган зобов`язаний використовувати свої повноваження з метою, з якою такі повноваження надані. Мета, з якою надано повноваження, визначається законом або випливає з його положень.

Тож головною метою принципу пропорційності є захист обсягу та змісту фундаментальних прав і свобод особи від свавільного впливу з боку публічних органів, а саме від їх надмірного впливу (у тому числі дискреційного характеру), необґрунтованої дискримінації, неналежного виконання ними своїх обов`язків щодо захисту цих прав і свобод. Водночас принцип пропорційності має сприяти балансуванню публічних і приватних інтересів, що є найбажанішим результатом його використання.

А відповідно до частини першої статті 17 Закону №2073-ІХ особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.

Стверджуючи у оскаржуваній Постанові №043 від 11.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення порядку формування та застосування цін і тарифів, відповідач не врахував наданих письмових зауважень підприємства на акт перевірки. Відповідач вищенаведеним обставинам, не надав правову оцінку, що свідчить про невідповідність спірного рішення критерію обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень та не відповідає положенням пункту п`ятого частини другої статті 72 Закону України «Про адміністративну процедуру», що на переконання суду - є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Окрім того, оскаржувана постанова прийнята відповідачем без урахування наданих позивачем пояснень, що також свідчить про невідповідність такого рішення вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 165-2 КУпАП, зокрема, об`єктивної та суб`єктивної його сторін.

Крім того, відповідачем не спростовано викладені в позові доводи, а відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не доведено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 165-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що Постанова №043 від 11.07.2025 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов подано ОСОБА_1 , тоді як судовий збір сплачено ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (а.с.1), то підстави для стягнення судового збору на її користь відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72, 77, 90, 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову №043 від 11.07.2025 про накладення штрафу, винесену в.о.начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Климась І.., якою на ОСОБА_1 , директора фінансового Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», накладено штраф у розмірі 3400,00 грн.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.165-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови №043 від 11.07.2025.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, місце знаходження, м. Полтава, Воскресенський узвіз, 7, .

Суддя М.О.Материнко