Справа № 160/16437/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут до ОСОБА_1 (далі відповідач) в якій позивач просить:
-стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут 237814,06 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 06.09.2024 ОСОБА_1 наказом начальника Військового інституту від 06.09.2024 № 47 (по особовому складу) зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання, наказом (по стройовій частині) № 275 від 26.09.2024 з 24.09.2024 зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення по курсантській нормі. З відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти. Згідно з умов Контракту відповідач взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 05.05.2025 №134 молодшого сержанта ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання». Виходячи з розрахунком, складеного Військовим інститутом, загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 в інституті, становить 237814,06 грн. Відповідач письмово проінформований, що у разі добровільної несплати вказаної суми витрат, відповідні документи будуть направлені до суду. Наразі сума витрат добровільно не відшкодована відповідачем, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
06.06.2025 судом здійснено запит щодо зареєстрованого місце проживання відповідача.
23.06.2025 від Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР надійшла запитувана інформація.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у відповідача докази узгодження розрахунку, докази погашення заборгованості.
Копія ухвали суду від 30.06.2025 надіслана сторонам через підсистему «Електронний суд» та доставлена в електронний кабінет.
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, витребувані ухвалою суду докази не надав, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
За приписами частиною шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 КАС України. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 06.11.2012 Амур-Нижньодніпровським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
26.09.2024 між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації бригадного генерала Дмитра Романова з одного боку та громадянином молодшим сержантом ОСОБА_1 (далі курсант) з іншого боку укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі Контракт).
Відповідно до умов Контракту (пункту 1) протягом строку Контракту курсант молодший сержант ОСОБА_1 добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема:
проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом;
мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера;
сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом;
продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання;
відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язанні з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 5 цей Контракт укладено на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти.
Згідно з витягом з наказу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (по стройовій частині) від 26.09.2024 №275 молодшого сержанта ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 06 вересня 2024 року №47 (по особовому складу) курсантом 34 курсу факультету бойового застосування систем управління та зв`язку, який прибув із військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , з 24 вересня 2024 року зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення по курсантській нормі з 27 вересня 2024 року та вважати таким, що з 26 вересня 2024 року приступив до навчання.
Відповідно до витягу із наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (по стройовій частині) від 05.05.2025 №134 молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта 1 курсу 106 навчальної групи факультету бойового застосування систем управління та зв`язку Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, відрахованого з навчання наказом начальника інституту від 05.05.2025 № 12 (по особовому складу) у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, з 06.05.2025 зараховано для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у розпорядження начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Круг м. Київ; з 06.05.2025 знятий з продовольчого забезпечення (по курсантській нормі), з 06.05.2025 зарахований на продовольче забезпечення (триразове харчування) .
Згідно з наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (по стройовій частині) від 05.05.2025 №134 молодшому сержанту ОСОБА_1 визначено до відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в інституті, в сумі 237814,06 грн.
Відповідно до листа ознайомлення молодший сержант ОСОБА_1 05.05.2025 проінформований командуванням інституту про те, що фактичні витрати пов`язані з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут складають 237814,06грн.
Несплата у добровільному порядку відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у ВНЗ, стала підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
За змістом статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Відповідно до пунктів 1.5, 1.6, 1.8 Статуту Військового інституту телекомунікацій та інформації імені Героїв Крут, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.02.2024, Інститут є вищим військовим навчальним закладом Міністерства оборони України та має: статус юридичної особи, свій Бойовий Прапор, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власну символіку, відокремлене майно, самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України, офіційні бланки з реквізитами Інституту, а також інші печатки і штампи, необхідні для забезпечення його діяльності.
Підпорядкованість Інституту структурним підрозділам Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо координації діяльності Інституту визначається наказом Міністерства оборони України.
Основними завданнями Інституту є: участь у забезпеченні суспільного та економічного розвитку держави через формування людського капіталу шляхом виконання державного замовлення на підготовку військових фахівців для Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України; здійснення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу; підготовка військовослужбовців військової служби за контрактом за заочною формою навчання; перепідготовка та підвищення кваліфікації державних службовців, військових фахівців офіцерського складу Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України тощо.
Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульований Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII в редакції на час спірних правовідносин).
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 2232-XII встановлено такі види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
За змістом положень частин третьої п`ятої статті 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.
До слухачів також належать військовослужбовці, які отримують додаткові чи окремі освітні послуги, у тому числі за програмами післядипломної освіти.
З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати), визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964 в редакції на час спірниї відносин).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.
Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Відповідно до пункту 4 Порядку №964 витрати відшкодовуються в повному розмірі:
курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк базової військової служби до вступу в заклад фахової передвищої військової освіти, вищий військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ закладу вищої освіти, а також курсантами жіночої статі - за весь період навчання;
курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;
особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів д, е, з, и пункту 1, підпунктів д, е, ж, з пункту 2 і підпункту в пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, - за весь період навчання.
Згідно із пунктом 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються в розмірі різниці суми витрат з утримання курсантів і витрат з утримання громадян України, що пройшли базову військову службу: курсантами, які навчалися менше встановленого законодавством строку базової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за весь період навчання, який відповідає строку базової військової служби.
На виконання пункту 3 вказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість (далі - Порядок розрахунку витрат).
Відповідно до п. 2.1. Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно із підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.
Відповідно до підпункту 2.1.2. пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), за визначений період навчання до розрахунку береться різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби.
Згідно із підпунктом 2.1.3. пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.
Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), до розрахунку береться вартість отриманого речового майна, але пропорційно фактичному часу його використання.
Утримання вартості речового майна провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби. Визначення залишкової вартості військового майна провадиться на підставі методики визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України та інших військових формувань.
Відповідно до підпункту 2.1.4. пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку (964-2006-п), відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), витрати на медичне забезпечення за відповідний період навчання не відшкодовують, окрім витрат на проведення військово-лікарської комісії. Сума витрат на проведення військово-лікарської комісії утримується незалежно від періоду навчання.
Відповідно до підпункту 2.1.5. пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).
Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), витрат на їх перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад за визначений період навчання не відшкодовують.
Відповідно до підпункту 2.1.6 пункту 2.1. Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.
При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку (964-2006-п), витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.
Курсанти, які підпадають під дію пункту 6 Порядку (964-2006-п), витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за визначений період навчання не відшкодовують.
Відповідно до пункту 2.3. Порядку розрахунку витрат, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
За змістом пункту 1.2. Порядку розрахунку витрат, зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (пункт 6 Порядку №964).
З огляду на викладені норми, суд зазначає, що відповідач перебував на посаді, віднесеної до публічної служби, від моменту його прийняття на посаду (зарахування до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут) як курсанта та прийняття на військову службу з постановленням на всі види забезпечення) і до відрахування від подальшого навчання «через небажання продовжувати навчання» з військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а отже у даному випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.
За таких обставин, питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після відрахування з ВНЗ та припинення Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, належить до питання проходження публічної служби такою особою.
Також суд зазначає, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2019 по справі № 810/2610/16 та від 13.03.2019 по справі № 723/18/17, а також Верховного Суду, викладеною в постановах від 12.12.2018 по справі № 804/285/16, яка є обов`язковою для врахування в силу частини п`ятої статті 242 КАС України.
Обов`язок щодо відшкодування витрат за утримання у вищому військовому навчальному закладі також міститься і в Контракті про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти від 26.09.2024.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач відповідно до пункту 1 Контракту від 26.09.2024 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язанні з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через, зокрема, небажання продовжувати навчання.
Згідно з наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (по стройовій частині) від 05.05.2025 №134, молодший сержант ОСОБА_1 відрахований з навчання наказом начальника інституту від 05.05.2025 № 12 (по особовому складу) у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання та з 06.05.2025 знятий з продовольчого забезпечення (по курсантській нормі).
Також, відповідно до наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (по стройовій частині) від 05.05.2025 №134, молодшому сержанту ОСОБА_1 визначено до відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в інституті в сумі 237814,06 грн.
Судом враховано, що відповідно до листа ознайомлення молодший сержант ОСОБА_1 05.05.2025 проінформований командуванням інституту про те, що фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, складають 237814,06 грн. Відповідачем проставлено власноручну відмітку про те, що він 05.05.2025 ознайомлений і про те, що у разі несплати даної суми у добровільному порядку протягом двох тижнів з дня відрахування з інституту, документи з приводу відшкодування даної суми будуть направлені до суду.
Доказів оскарження означеного розрахунку відповідачем не надано, матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання Контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, відповідач станом на час розгляду справи не здійснив відшкодування вказаних витрат, доказів добровільного відшкодування суми витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовому інституті, суду не надано.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази сплати суми витрат також не надано.
Наявність правових підстав для припинення стягнення суми витрат судом не встановлено.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова