Справа № 400/5772/25
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 400/5772/25

адміністративне провадження № К/990/41858/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Гриціва М.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі №400/5772/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 позов задоволено.

Визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними щодо невиготовлення та ненадання ОСОБА_1 та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 із зазначенням відомостей про розміри основних видів грошового забезпечення: посадового окладу та окладу за військове звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» (2684 гривні), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, відсоткової надбавки за вислугу років та всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії, які встановлені на 2023 рік рішенням Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з, у розмірах, визначених шляхом множення відсотка надбавки за вислугу років, відсотків всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії на розмір основних видів грошового забезпечення розрахованих, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» (2684 гривні), для здійснення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 28.10.2024 (з дня поновлення пенсії).

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) виготовити та надати ОСОБА_1 та Головному управлінню Пенсійного фонду України у Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 із зазначенням відомостей про розміри основних видів грошового забезпечення: посадового окладу та окладу за військове звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» (2684 гривні) на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1, 14 до Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, відсоткової надбавки за вислугу років та із обов`язковим зазначенням всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії, які дійсні на 01.01.2023, у розмірах визначених шляхом множення відсотка надбавки за вислугу років на суму посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» (2684 гривні) та шляхом множення відсотків всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії на розмір основних видів грошового забезпечення, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» (2684 гривні), в тому числі, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та із зазначенням премії в розмірі 400 % посадового окладу, для здійснення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 28.10.2024 (з дня поновлення пенсії).

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без руху, надавши апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі у розмірі 1453,44 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 повернуто особі, яка її подала.

Вважаючи ухвалу такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального закону, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Перевіряючи правильність висновків суду апеляційної інстанції та обґрунтованість доводів касаційної скарги, Верховний Суд керується такими мотивами.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги відповідачу.

Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що П`ятим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу повернуто з тих підстав, що у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена в усуненні недоліків апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави для задоволення клопотання апелянта, у даному випадку, відсутні, оскільки наведені ним обставини не є поважними підставами для відстрочення сплати судового збору, а заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліку апеляційної скарги, правильно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, застосування та тлумачення зазначених норм процесуального права не викликають сумніву, а доводи касаційної скарги не спростовують мотивів суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Згідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, аналіз правових норм та обставин справи дає колегії суддів можливість зробити висновок, що підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі немає.

Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі №400/5772/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді М.І. Гриців

Л.В. Тацій