Справа № 420/23471/25
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 14.06.2025 року, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.06.2025 року в частині призву ОСОБА_1 на військову службу;

Зобов`язати Військову частині НОМЕР_1 прийняти наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його було незаконно мобілізовано на військову службу без врахування того, що він є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на підтвердження чого ОСОБА_1 надавав тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 . Також, позивач зазначає, що вказані дії було вчинено всупереч вимогам ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 року у справі № 380/3109/25, якою заборонено посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації. Факт мобілізації позивача попри зняття з обліку, на його думку, є прямим порушенням закону. Також, позивач не складав військову присягу.

Ухвалою суду 05.08.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.08.2025 року від відповідача, ВЧ НОМЕР_1 , надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що з позовною заявою не погоджується та вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, оскільки військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. Можливий факт непроходження Позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності Позивача до військової служби та не є підставою для звільнення Позивача з військової служби відповідно до ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, яка визначає виключний перелік таких підстав.

27.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позов.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить такі висновки.

Згідно з тимчасовим посвідченням та № НОМЕР_2 та довідкою ВЛК від 12.03.2022 року, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , медичний огляд якого проведено 20.06.2022 року, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Разом з тим, відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.06.2025 року № 125/5/1109, ОСОБА_1 на підставі статті 30в графи ІІ Розкладу хвороб, визнаний придатним до військової служби.

13.06.2025 року позивач був документований військовим квитком серії НОМЕР_3 , в який внесено відомості про придатність до військової служби згідно з довідкою ВЛК від 13.06.2025 року № 125/5/1109.

14.06.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв наказ № 299, яким солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та визначено відправити його до ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2025 року № 177 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначено на посаду командира 1 відділення матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_1 .

Позивач не погоджується з діями відповідачів щодо призову його на військову службу підчас мобілізації, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції УкраїниПрезидент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок звільнення з військової служби в умовах воєнного стану.

Частиною 3статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Так, підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби передбачено ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу); з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Відповідно до ст.22 Закону № 3543-ХІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки № 154 від 23.02.2022 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За приписами п.12 цього Положення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Таким чином, призов громадян на військову службу під час мобілізації здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки на підставі ст.22 Закону № 3543-ХІ та Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабміну України № 154 від 23.02.2022 року.

Суд встановив, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.06.2025 року № 125/5/1109, ОСОБА_1 на підставі статті 30в графи ІІ Розкладу хвороб, визнаний придатним до військової служби.

Позивач досяг 25 років та не досяг 60 років (граничний вік перебування на службі), законних підстав для зняття позивача з військової служби чи наявності відстрочки від призову або бронювання, ним не надведено.

З викладеного вбачається, що обставини, які би виключали можливість призову позивача на військову службу під час мобілізації відсутні.

Щодо доводів позивач про те, що він, згідно з тимчасовим посвідченням та № НОМЕР_2 та довідкою ВЛК від 12.03.2022 року, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, суд зазначає, що наявність вказаної довідки не скасовує чинності довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.06.2025 року № 125/5/1109.

Також, довідка ВЛК від 12.03.2022 року, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 , містить відомості про те, що ОСОБА_1 , медичний огляд пройшов 20.06.2022 року.

Тобто, медичний огляд позивача, факт якого засвідчено вказаною довідкою ВЛК проведено пізніше, аніж видано саму довідку.

Також, суд враховує, що станом на 13.06.2025 року, тобто більш ніж через три роки з дати оформлення довідки ВЛК від 12.03.2022 року та внесення відповідного запису у тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 , у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів були відсутні відомості про виключення позивача з військового обліку.

При цьому, посилання позивача на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №380/3109/25,я ке набрало законної сили 01.08.2025 року, на рішення по суті спору не впливає, оскільки прийняте та набрало законної сили вже після призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Доводи позивача, що РТЦК порушив Порядок призову позивача на військову службу, на думку суду, є безпідставними, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування наказу про мобілізацію, зарахування позивача до військової частини та для звільнення його з військової служби.

Суд, також, враховує що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 року у справі № 380/3109/25 на ІНФОРМАЦІЯ_7 не покладено жодних зобов`язань.

При цьому, суд також, зазначає, що за наявності у позивача належним та достатніх доказів для звільнення його з військової служби під час мобілізації, останній не позбавлений права звернутися з відповідним рапортом до відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 14.06.2025 року, зобов`язання вчинити дії.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 14.06.2025 року, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 21.10.2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.