Справа № 420/25440/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить :

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», відповідно, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням складових «доплата за науковий ступінь кандидата наук 15 % посадового окладу» та «доплата за вчене звання доцента 25 % посадового окладу» для перерахунку пенсії з 01.01.2023 р.;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 р. за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХИ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», відповідно, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням складової «доплата за науковий ступінь кандидата наук 15 % посадового окладу» та «доплата за вчене звання доцента 25 % посадового окладу» відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.01.2023 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення суду від 23.05.2023 року № 420/8010/25, ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено довідку №ЮО111618 станом на 01.01.2023 року. Відповідачем у зазначеній довідці зокрема було визначено доплату за науковий ступінь кандидата наук, та вчене звання доцент в розмірі 5% від посадового окладу відповідно до положень постанови КМУ від 30 серпня 2017 № 704. Позивач вважає протиправними дії відповідача, які полягали у невнесенні відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу, та доплати за вчене звання доцент - 25% від посадового окладу, відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» в довідку № ЮО111618 від 25.06.2025 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та вважає, що відмова відповідача у підготовці і наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, для здійснення перерахунку пенсії є правомірною.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію, яка призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Позивач проходив військову службу в Військовому інституті Одеського національного політехнічного університету на посаді старшого наукового співробітника науково дослідного відділу ( проблем розвитку та бойового застосування з`єднань, частин і підрозділів механізованих, танкових та аеромобільних військ) наукового центру бойового застосування Сухопутних військ.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивача від 08.04.2011 позивачу при первинному призначенні пенсії за вислугою років було встановлено доплату за науковий ступінь «кандидат наук» - в розмірі 15% від посадового окладу, та доплату за вчене звання «доцент» в розмірі 25% від посадового окладу.

На виконання рішення Одеського ОАС відповідачем була складена оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача від №ЮО111618 від 25.06.2025 року станом на 01.01.2023 року для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

В довідці №ЮО111618 від 25.06.2025 до грошового забезпечення позивача включені такі складові:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання (полковник);

- надбавка за вислугу років (50%);

- надбавка за особливості проходження служби (65%);

- премія (140%);

- надбавка за вчене звання (5%);

- доплата за науковий ступінь (5%).

Не погоджуючись із складовими зазначеної довідки позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по даній справі, суд виходить з такого.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про вищу освіту» законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України «Про освіту», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вищу освіту» вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про вищу освіту» державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти. Акти, передбачені у пунктах 6 і 7 цієї частини, затверджуються за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Аналіз вищевказаних вказує, що законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) та особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників.

В той же час основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України «Про вищу освіту».

Згідно з ч. 1 ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Отже, вказаним нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання без розмежування, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи не є.

Судом встановлено, що Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету, в якому позивач проходив військову службу, є вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, а тому матеріальне забезпечення працівника такого закладу має здійснюватися, з урахуванням вимог, в тому числі, ст. 59 Закону України «Про вищу освіту».

Відповідно до п.п. 2, 3 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 передбачено доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу та доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії позивачу було встановлено доплату за вчене звання 25%, та доплату за науковий ступінь в розмірі 15% від посадового окладу.

Проте в довідці №ЮО111618 від 25.06.2025 зазначено розмір доплати за науковий ступінь кандидата наук 5 % та за вчене звання 5%.

В той же час суд вважає, що до спірних правовідносин за участю позивача, як до науково-педагогічного працівника вищого військового закладу зі специфічними умовами навчання мають застосовуватися приписи Закону України «Про вищу освіту» та, зокрема, встановлюватися доплата за науковий ступінь у розмірі не менше ніж 15 відсотків посадового окладу, та за вчене звання доцента 25% посадового окладу.

Правила визначення доплат за науковий ступінь встановлені Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені, в той же час для тих військовослужбовців, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах, така доплата має встановлюватися з урахуванням гарантій, що передбачені статтею 59 Закону України «Про вищу освіту».

Частиною 3 статті 7 КАС України визначено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Виходячи з наведених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання у спірних правовідносинах слід застосовувати норму ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», а не положення підзаконного акта - підпунктів 2, 3 п. 6 Постанови № 704.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при визначенні надбавки за науковий ступінь та за вчене звання позивачу відповідачу необхідно було застосовувати доплату за науковий ступінь (кандидат наук) 15% від посадового окладу та доплату за вчене звання (доцент) - 25 %, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту».

Таким чином, суд дійшов про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року із зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», відповідно, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, суд зазначає наступне.

Спір у цій справі виник, у зв`язку із правом позивача на зазначення в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року виходячи з відсоткової надбавки за науковий ступінь (15%) та вчене звання (25%) від посадового окладу.

Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих вимог належить відмовити, як передчасних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо обрахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, виходячи з відсоткової надбавки за науковий ступінь (5%) та надбавки за вчене звання (5%) від посадового окладу.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) станом на 01.01.2023 року, виходячи з відсоткової надбавки за науковий ступінь (15%) та надбавки за вчене звання (25%) від посадового окладу, відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» для перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 року.

Відмовити у задоволенні іншої частини позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов