Справа № 333/8457/25
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8457/25
Провадження № 2-а/333/151/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Михайлишина Анатолія Івановича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень), в якому просить скасувати постанову поліцейського 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Іванова В.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 29.08.2025 серії ЕНА № 5598803 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити. Скасувати постанову поліцейського 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Іванова В.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 29.08.2025 серії ЕНА № 5598924 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити; стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що 29.08.2025 об 11:55 год. поліцейським 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області капралом поліції Івановим В.С. винесено постанову стосовно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕНА № 5598803. Згідно вказаної постанови 29.08.2025 у м. Запоріжжя по вул. Володимира Українця (Новокузнецька), 20, водій на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги руху в одному напрямку виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4. ПДР на дорозі з двостороннім рухом, щонайменше 2 смуги в одному напрямку, заборона виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги, ч. 2 ст. 122 КУпАП. В подальшому, фактично переслідуючи транспортний засіб позивача, його ще раз було зупинено по вулиці по вул. Володимира Українця (Новокузнецька), 4 та винесено ще одну постанову, проте в наступній постанові вказана адреса і розгляду справи, і правопорушення вул. Володимира Українця (Новокузнецька), 20. Відповідно до вказаної постанови, 29.08.2025 о 12:04 год. поліцейським 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області капралом поліції Івановим В.С. винесено постанову стосовно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕНА № 5598924. Згідно вказаної постанови 29.08.2025 у м. Запоріжжя по вул. Володимира Українця (Новокузнецька), 20, водій транспортного засобу не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що він не вчиняв інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, вважає оскаржувані постанови незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки фактично по вул. Володимира Українця (Новокузнецька) нещодавно нанесено нову розмітку, а наказовий знак 4.2 відсутній, окрім того він скористався попереджувальним сигналом, а саме подав сигнал повороту рукою до початку маневру, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Таким чином, його вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведено наявними у справі доказами поза розумним сумнівом.

Від представника відповідача 24.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що постанова відносно позивача була винесена правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що факт вчинення порушення підтверджується відеозаписом, копія якого надана суду.

У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви з проханням розглянути позов за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі відеозапис, наданий відповідачем, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 29.08.2025 року під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п. 11.4 ПДР України, внаслідок чого, поліцейським було винесено постанову серії ЕНА №5598803 від 29.08.2025 року.

Надалі,29.08.2025 року працівником поліції було повторно зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив вимогу пункту 9.2.б ПДР України, у зв`язку із чим, поліцейським було винесено постанову серії ЕНА № 5598924 від 29.08.2025 року.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП України).

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.11.4. Правил дорожнього руху України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно з п. 9.2. Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у позові зазначає, що не згоден з винесеними постановами, правила дорожнього руху не порушував, доказів порушення ним правил дорожнього руху немає.

Така позиція позивача не відповідає дійсності з огляду на наступне. На відеозаписі, оглянутому в судовому засіданні, який було долучено до відзиву відповідача через систему «Електронний суд» , зафіксовано вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, а саме вбачається, як автомобіль Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п. 11.4 ПДР України, внаслідок чого, поліцейським було винесено постанову серії ЕНА №5598803 від 29.08.2025 року. Надалі, працівником поліції було повторно зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив вимогу пункту 9.2.б ПДР України, у зв`язку із чим, поліцейським було винесено постанову серії ЕНА № 5598924 від 29.08.2025 року.

Крім того, з цього ж дослідженого відеозапису судом вбачається, що в ході розгляду справ відносно позивача, поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем будь-яких клопотань не заявлялось, при цьому під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 допускав численні нецензурні висловлювання на адресу поліцейських , поводив себе агресивно, зухвало та грубо.

Отже, суд знаходить відеозапис, що міститься на оптичному диску допустимим та належним доказом у справі.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесені постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафів в розмірі 510 гривень 00 копійок.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки підтвердився факт вчинення ним правопорушення і правомірність накладення стягнення, в той час як процесуальних порушень при розгляді справи суд не встановив, тому позов є необґрунтованим, а постанови по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 10, 12, 13, 77, 194, 205, 211, 229, 230, 241, 242, 271 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Михайлишина Анатолія Івановича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.В. Ковальова