Справа № 990/245/25
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №990/245/25

адміністративне провадження № П/990/245/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А., Єресько Л.О., Железного І.В., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Часник А.О.,

позивач - не з`явився;

представника відповідача - Ліходій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Вищої ради правосуддя про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

1. У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), у якому просив визнати протиправними дії ВРП щодо використання наявної у матеріалах кримінального провадження інформації, отриманої внаслідок втручання у спілкування, під час здійснення дисциплінарного провадження за скаргою ОСОБА_2 від 17 травня 2022 року № М-6/37/7-22 щодо судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 та визнати такі дії такими, що порушують вимоги частини третьої статті 14, статей 222, 257 Кримінального процесуального кодексу України, статей 8 та 19 Конституції України, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

1.1. Позов обґрунтовано тим, що висновок складений стосовно нього дисциплінарним інспектором ВРП Недибалюк В.Д. та ухвала Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 16 квітня 2025 року про відкриття дисциплінарної справи щодо судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 містять відомості, що свідчать про долучення до матеріалів справи копій документів кримінального провадження та відомостей, отриманих під час втручання в особисту розмову. За переконанням позивача, інформація, отримана шляхом втручання у приватне спілкування під час негласних слідчих (розшукових) дій, вчинених у межах кримінального провадження, може використовуватися виключно з метою вирішення завдань кримінального провадження та лише щодо відповідних учасників кримінального провадження. Тому, на думку ОСОБА_1 , ВРП протиправно використала в межах дисциплінарного провадження щодо нього матеріали з низки кримінальних проваджень, в яких позивач не є учасником.

2. Ухвалою Касаційного адміністративного суд в складі Верховного Суду від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі № 990/245/25 та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

3. У серпні 2025 року ВРП надіслало до Верховного Суду клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, фактично оскаржує дії відповідача, вчинені ним під час процедури вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження, що передує ухваленню рішення, яке безпосередньо стосується прав та законних інтересів позивача. Водночас, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, зачіпати зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Ураховуючи те, що оскарження окремо дій, вчинених суб`єктом владних повноважень у процедурі, що передувала ухваленню рішення, не може бути визнана самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони, то, на думку ВРП є підстави для закриття провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

4. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Дашутіна І.В. 18 вересня 2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи №990/245/25 та визначено склад колегії суддів: Уханенко С.А. (головуючий суддя), Желєзний І.В., Жук А.В., Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.

5. Ухвалою Касаційного адміністративного суд в складі Верховного Суду від 22 вересня 2025 року прийнято до провадження справу № 990/245/25 та призначено її розгляд у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи на 21 жовтня 2025 року.

6. 17 та 20 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання ВРП практично ідентичного змісту, в яких позивач просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що відповідачем безпідставно указано, що вчинені ним дії не порушують прав та законних інтересів позивача, оскільки зміст його позовної заяви обґрунтовано доводами, що свідчать про протилежне. Так, здійснення процедур розгляду дисциплінарної скарги, з указаними в ній порушеннями, фактично і є порушенням його прав на повагу до приватного життя і таке втручання не відповідає вимогам «якості закону», що ставить під сумнів законність рішення ВРП. Позивач звертає увагу на гарантії, установлені статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якими суддям гарантується незалежність, що полягає, зокрема, у забезпеченні особливого порядку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 також наголошує на порушенні його прав та інтересів в частині правової визначеності в питанні продовження суддівської кар`єри, а також правомірних (легітимних) очікувань щодо проведення стосовно нього дисциплінарних проваджень та на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, за наслідком чого ВРП мало ухвалити відповідні правомірні рішення.

7. Сторони у справі належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

7.1. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо зазначивши у позові про розгляд справи за його відсутності.

7.2. У судовому засіданні представник ВРП заявлене клопотання підтримала, просила його задовольнити.

8. Вирішуючи клопотання ВРП про закриття провадження у справі №990/245/25 колегія суддів, заслухавши думку присутніх учасників справи, при постановленні цієї ухвали керувалася таким.

9. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

10. Частиною першою статті 2 КАС України установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

11. Пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

12. Частиною першою статті 5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

13. За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

14. Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВРП.

15. Особливості розгляду цієї категорії спорів визначено у статті 266 КАС України, згідно з підпунктом 2 частини першої якої, правила цієї статті, зокрема, поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності дій Вищої ради правосуддя, .

16. Як убачається з матеріалів справи, предметом спору позивач визначив дії ВРП, а фактично її Дисциплінарної палати, щодо використання інформації, що знаходилася у матеріалах кримінального провадження, яка надалі була використана під час підготовки дисциплінарним інспектором ВРП проєкту висновку, на підставі якого Третьою Дисциплінарною палатою ВРП 16 квітня 2025 року постановлено ухвалу про відкриття дисциплінарної справи щодо судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 .

17. Підстави та процедуру притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності визначають Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон України «Про судоустрій і статус суддів») та Закон України 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон України «Про Вищу раду правосуддя»).

18. Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя визначені главою 6 розділу І «Загальна частина» Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

18.1. За приписами частини п`ятої статті 29-2 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарний інспектор, зокрема: проводить попередню перевірку дисциплінарної скарги та матеріалів, переданих йому за результатами автоматизованого розподілу справ (пункт 1); аналізує матеріали дисциплінарних справ та матеріали за скаргами на рішення у дисциплінарних справах стосовно судді (пункт 2); збирає інформацію, документи, інші матеріали в порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону (пункт 3); готує проекти ухвал і рішень дисциплінарної палати та Вищої ради правосуддя у межах дисциплінарного провадження стосовно судді, готує проекти висновків та рішень Вищої ради правосуддя за скаргами на рішення у дисциплінарних справах стосовно суддів (пункт 4).

19. Дисциплінарне провадження щодо суддів здійснюється за правилами, установленими главою 4 розділу «Загальна частина» Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

19.1. Так, відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють дисциплінарні палати ВРП.

19.2. Частиною третьою статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що дисциплінарне провадження включає:

1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи;

2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності;

3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.

19.3. За правилами частини другої статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» висновок дисциплінарного інспектора ВРП - доповідача разом із дисциплінарною скаргою та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами передається на розгляд Дисциплінарної палати.

19.4. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарна палата протягом тридцяти днів з дня отримання висновку дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя - доповідача розглядає такий висновок та додані до нього матеріали без виклику судді та особи, яка подала дисциплінарну скаргу, і за результатами розгляду ухвалює рішення про відкриття або про відмову у відкритті дисциплінарної справи.

Рішення про відкриття дисциплінарної справи оскарженню не підлягає (частина друга статті 46 указаного Закону)

20. Верховний Суд зауважує, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

21. Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово указувала, що в порядку адміністративного судочинства до Верховного Суду як суду першої інстанції можуть оскаржуватися тільки ті правові акти, дії чи бездіяльність, які прийнято / вчинено / допущено у правовідносинах, у яких вона реалізує свої владні (управлінські) функції (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/278/19, від 21 липня 2022 року у справі № 460/5132/22, від 01 вересня 2022 року у справі № 990/46/22) та від 14 вересня 2023 року у справі № 990/73/23.

22. Водночас зміст та аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку, що оскаржувані ОСОБА_1 дії відображені у підготовленому дисциплінарним інспектором висновку у процедурі дисциплінарного провадження на стадії вивчення/збирання матеріалів, з метою встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку та у рішенні про відкриття дисциплінарної справи Дисциплінарною палатою ВРП, а відповідно не створюють для позивача самостійних правових наслідків у вигляді встановлення, зміни чи припинення його прав чи обов`язків, оскільки такі дії є процедурними та спрямованими на реалізацію вимог закону на стадії вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження.

22.1. Верховний Суд зауважує, що на цій стадії не відбувається прийняття рішень, які безпосередньо впливають на права та обов`язки особи, щодо якої розпочато дисциплінарне провадження, так як усі дії мають на меті забезпечити дотримання процедурних вимог, передбачених законодавством для подальшого розгляду справи вже безпосередньо Дисциплінарною палатою ВРП. Отже, процедурні рішення, що передують прийняттю кінцевого рішення Дисциплінарною палатою ВРП щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судді, не можуть бути самостійним предметом судового оскарження, оскільки не порушують права учасників цих відносин і, відповідно, не породжують для них права на судовий захист.

22.2. Такий висновок кореспондується з нормами частини другої статті 46 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» які містять імперативний припис щодо заборони оскарження рішення про відкриття дисциплінарної справи, що є розумним обмеженням у процедурі дисциплінарного провадження стосовно судді, покликаним не перевантажувати судову систему за умови, якщо чинне законодавство передбачає конкретні способи захисту прав та інтересів зацікавленої особи.

23. Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що здійснення процедур розгляду дисциплінарної скарги, з указаними в ній порушеннями, фактично і є порушенням його прав на повагу до приватного життя і таке втручання не відповідає вимогам «якості закону», що ставить під сумнів законність рішення ВРП ( з посиланням на гарантії, установлені статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»), оскільки такі аргументи не є вагомими і переконливими для того, аби оскаржувані дії на початковій стадії перевірки матеріалів дисциплінарного провадження кваліфікувати такими, що підлягають окремому та самостійному оскарженню, так як наслідком таких дій є рішення, оскарження якого не передбачено законом.

24. Окремо колегія суддів наголошує, що приписи частини третьої статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» визначають виключного суб`єкта розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, яким є Вища рада правосуддя, а не суд.

25. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

26. Колегія суддів зауважує, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а також спорів, стосовно яких законом установлені імперативні вимоги щодо суб`єктного складу, у зв`язку з чим Верховний Суд не зазначає, до юрисдикції якого суду належить вирішення заявлених у цій справі позовних вимог.

27. З огляду на те, що дії, вчинені у процедурі дисциплінарного провадження на стадії прийняття процедурного рішення про відкриття дисциплінарної не має самостійних правових наслідків, а є лише частиною цього провадження, Суд дійшов висновку, що цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому клопотання ВРП про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

28. За правилом частини першої статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. Разом з тим, у цьому випадку такої потреби немає, адже мотивами для закриття провадження у справі стали не порушення правил предметної підсудності, а передчасне звернення позивача до адміністративного суду, якому за процесуальним законом підсудний цей спір.

Керуючись статтями 238, 248, 250 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Вищої ради правосуддя про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій.

Копію цієї ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко

Судді: Л.О. Єресько

І.В. Желєзний

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко