Справа № 160/19359/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 року грошового забезпечення (основних та додаткових видів), одноразової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Зобов`язано Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 перерахунок грошового забезпечення (основних та додаткових видів), одноразової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2023, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язано Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації), відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язано Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням індексації - різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 3570,55 грн щомісяця, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

13.10.2025 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд:

- ухвалити додаткове рішення у справі № 160/19359/25 яким, зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів), перерахунок та виплату допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 рік, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2023, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року прийнято заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/19359/25 до розгляду.

Роз`яснено відповідачу його право подати заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у строк до 21.10.2025 (включно).

Крім цього, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року судом розглянуто питання щодо виправлення описки у рішенні суду від 08.10.2025 та замінено другий та третій абзаци резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 160/19359/25 абзацами наступного змісту:

"Визнати протиправними дії Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 року грошового забезпечення (основних та додаткових видів), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 перерахунок грошового забезпечення (основних та додаткових видів), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2023, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.".

Замінено сьомий абзац резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 160/19359/25 абзацом наступного змісту:

"Зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням індексації - різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 3570,55 грн щомісяця, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078.".

Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» правом на подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не скористалась.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданої заяви, суд зазначає таке.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст. 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що рішення у даній справі ухвалювалось у письмовому провадженні, суд вважає за можливе вирішити питання ухвалення додаткового рішення у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів заяви, позивачем зазначено, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання щодо проведення перерахунку та виплати допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 рік.

Щодо вказаних доводів суд зазначає наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року встановлено, що грошове забезпечення позивача (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення), його посадовий оклад та оклад за військовим званням з 29.01.2020 по 19.05.2023 мало визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (а ні «на 1 січня 2018 року»).

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу «XXIII Виплата грошової допомоги для оздоровлення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Пунктом 6 цього розділу також передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно карток особового рахунку позивача за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, позивачу у спірному періоді з 29.01.2020 по 19.05.2023 виплачено: у березні 2020, у квітні 2021, у червні 2022 грошову допомогу на оздоровлення.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що вказана виплата нараховувалась позивачу, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Отже, вказана виплата повинна нараховуватись відповідачем з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня відповідного календарного року.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кваліфікуючи реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень, слід виходити із того, що за загальним правилом під рішенням суб`єкта владних повноважень розуміється письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень вчинок посадової/службової особи, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень невиконання обов`язків, під відмовою суб`єкта владних повноважень письмово зафіксоване діяння з приводу незадоволення звернення приватної особи.

При цьому, за змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Отже, зважаючи на зміст позовних вимог, та з огляду на встановлені судом обставини, відповідачем вчинені саме дії щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення, правову оцінку, яким надано у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року.

На підставі зазначеного вище, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення у 2020, 2021 та 2022 роках, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.

Таким чином, відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення у 2020, 2021 та 2022 роках, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на відповідний календарний рік.

Разом з цим, в заяві про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що судом під час ухвалення рішення, не вирішено позовну вимогу щодо виплати грошового забезпечення.

Проте, суд зазначає, що вимога щодо виплати грошового забезпечення, включаючи грошову допомогу на оздоровлення, охоплюється вимогою про його перерахунок, відтак, є передчасною, тобто, такою, що заявлена на майбутнє, відтак, задоволенню не підлягає.

Окрім цього, в заяві про ухвалення додаткового рішення позивачем вказано, що в описовій частині рішення суду зазначено, що слід відмовити в позовних вимогах в частині перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки така допомога була виплачена у лютому 2024 року, а позовні вимоги задоволено за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 року, однак в резолютивній частині рішення зазначено про перерахунок і одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому, суд наголошує, що вказаний недолік виправлено ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року, якою відповідні абзаци резолютивної частини рішення від 08.10.2025 викладено у виправленій редакції.

Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/19359/25 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у 2020, 2021 та 2022 роках, визначивши її розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок грошової допомоги на оздоровлення у 2020, 2021 та 2022 роках, визначивши її розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення складено 22.10.2025.

Суддя Н.Є. Калугіна