Справа № 580/6270/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 жовтня 2025 року Справа № 580/6270/23
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи № 580/6270/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 57, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

18.07.2023 вх.№29717/23 у позовній заяві Позивач просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку під час звільнення за період з 03.03.2021 до 20.06.2023; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку під час звільнення за період з 03.03.2021 дня звільнення по день фактичного розрахунку 20.06.2023.

16.02.2024 Черкаський окружний адміністративний суд (суддя Руденко А.В.) адміністративний позов задовольнив частково, вирішив: стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення у сумі 8 534,34 (вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн 34 коп з відрахуванням обов`язкових податків і зборів; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

28.08.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважує (ЄДРСР 129819012), що Верховний Суд уже вирішував питання застосування 117 КЗпП України до подібних триваючих правовідносин. У зв`язку з набранням чинності Законом № 2352-IX, яким стаття 117 КЗпП України викладена в новій редакції, з 19.07.2022 стаття 117 КЗпП України, у редакції Закону від 20.12.2005 № 3248-IV, втратила чинність - розповсюдження висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.09.2019 у справі № 761/9584/15-ц, на статтю 117 КЗпП України в новій редакцій, яка регулює правовідносини, що виникли / тривають після 19.07.2022 є неможливим. Аналогічним чином положення статті 117 КЗпП України були застосовані, зокрема у постановах Верховного Суду від 28.06.2023 у справі № 560/11489/22, від 29.01.2024 у справі №560/9586/22, від 15.02.2024 у справі № 420/11416/23, від 22.02.2024 у справі № 560/831/23, від 14.03.2024 у справі № 560/6960/23, на які позивач посилався як на підставу для відкриття касаційного провадження. Суд зазначає, що позивач звільнений зі служби 03.03.2021, повний та остаточний розрахунок із позивачем проведений 19.06.2023. Середній заробіток за період з 04.03.2021 до 18.07.2022 обчислюється із застосуванням норми статті 117 КЗпП України у редакції Закону від 20.12.2005 № 3248-IV та із урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц щодо можливості зменшення розміру середнього заробітку. Середній заробіток за період за період з 19.07.2022 до 19.06.2023 обчислюється із застосуванням статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX, що обмежує виплату середнього заробітку 6 місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 зазначеним висновкам не відповідають. Суди попередніх інстанцій не вжили усіх визначених законом заходів та не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.35 КАС України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

11.09.2025 суд залишив позовну заяву без руху недоліки можуть бути усунуті шляхом надання, зокрема: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; визначення ціни позову; розрахунку сплати судового збору за вимогу майнового характеру; доказу доплати судового збору з урахуванням ціни позову; повідомлення відомостей про електронний кабінет в ЄСІТС.

Позивач надав до суду заяву на виконання ухвали суду за вх.№46900/25 з редакцією позову, ціну позову позивач визначає 521946,20 грн, проте доказ доплати судового збору у сумі 4145.86 грн не надає (5219.46 - 1073.60) - зазначає про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн (станом на 14.07.2023).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674 -VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 зазначала, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. До позовних заяв немайнового характеру належать вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

ВПВС у справі № 489/6074/23 ЄДРСР 131035280 вважає, що підхід, застосований судом апеляційної інстанції, забезпечив справедливий баланс інтересів сторін: захистив право позивачки на повний розрахунок та належну компенсацію, водночас не допустив понесення іншою стороною (АТ) несправедливих та непропорційних майнових втрат.

Згідно з частиною 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись статтями 2, 44, 45, 121, 160, 161, 169, 241-243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви додатково п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом: обґрунтування змісту і характеру порушеного права, надання доказу доплати судового збору у сумі 4145.86 грн.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА