Справа № 400/5802/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 р. № 400/5802/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ", вул. Озерна, 16,м. Миколаїв,54058,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2025 № 02, від 27.05.2025 № 07,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ» (далі Позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі Відповідач), в якій позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 27.05.2025 року № 07 про застосування штрафних санкцій у сумі 845 753,81 грн. в частині застосування штрафних санкцій у сумі 845 740,91 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 26.05.2025 року № 02 про застосування штрафних санкцій у сумі 140 000,0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за результатами фактичної перевірки позивача застосовано до останнього штрафні санкції за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, які лягли в основу оскаржуємого рішення. Так, позивач спростовує висновок акта перевірки щодо несвоєчасного оприбуткування пального, яке придбане позивачем 10.12.2024 для власних потреб і після старту АЗС, 23.12.2024 оприбутковано в якості товару. Також, позивач вважає помилковим висновком щодо реалізації СВГ та нафтопродуктів без використання реєстратора розрахункових операцій. Позивач зазначає, що цей висновок ґрунтується на розбіжностях між даними СОД РРО та х-звітів. Водночас, позивач ставить під сумнів дані СОД РРО. Крім того, позивач не погоджується із застосуванням штрафної санкції за необладнання витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального, оскільки станом на момент проведення перевірки, з початку відпуску (продажу) палива, і на день подання позову на АЗС ТОВ «РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ» усі витратоміри-лічильники та резервуари наявні, відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки та/ або оцінку відповідності.

Ухвалою від 10.06.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив: відкрити провадження у справі, зважаючи на категорію і складність спору справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і проведення судового засідання.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві, який надійшов до суду 18.10.2024, у його задоволенні просив відмовити. Так, відповідач зазначає, що згідно наданих до перевірки документів ТОВ «PIBEP ОЙЛ КОМПАНІ» здійснило несвоєчасне оприбуткування (надходження) в реєстратор розрахункових операцій фіскальний № отриманого 10.12.2024 газу скрапленого, дизельного пального, бензину А-95, а саме 23.12.2024. Також, перевіркою встановлено, що позивач здійснював придбання і реалізацію бензину А-95, різниця між даними СОД РРО та даним Х-звіту складає 614,57 л. по ціні реалізації 51,49 грн за літр станом на 25.04.2025, на загальну суму 31 644,21грн; газу скрапленого, різниця між даними СОД РРО та даних Х- звіту складає 629,94 л. по ціні реалізації 33,49 грн. за літр станом на 25.04.2025 на загальну суму 21 096,69 грн; дизельного палива, різниця між даними СОД РРО та даним Х-звіту складає 218.54л. по ціні реалізації 48,49 грн. за літр станом на 25.04.2025 на загальну суму 10 597,01 грн, що свідчить про реалізацію СВГ та нафтопродуктів без використання реєстратора розрахункових операцій. Перевіркою ТОВ «PIBEP ОЙЛ KOMПAHI» встановлено факт необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі: рівнемірами-лічильниками 3 (трьох) резервуарів на акцизному складі з уніфікованим номером 1021987 у період з 10.12.2024 по 19.12.2024; витратомірами-лічильниками на 4 (чотирьох) місцях відпуску пального наливом з акцизного складу з уніфікованим номером 1021987 у період з 10.12.2024 по 19.12.2024, чим порушено підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Кодексу. За таких обставин, відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій він повторив свою правову позицію, викладену у позові.

В додаткових поясненнях відповідач звернув увагу суду на те, що за даними Z-звітів за період 23.10.2024р.-25.04.2025р, зафіксовані показники обсягів продажу пального за конкретні дати (16.03.2025, 23.03.2025, 28.03.2025) значно відрізняються від фактичних даних, зафіксованих СОД РРО. До пояснень додано дані СОД РРО позивача за спірний період.

Позивач у додаткових поясненнях зауважив, що у відповідача в системі СОД РРО повинні бути відображені саме дані Z-звітів, оскільки вони передаються між РРО позивача та СОД РРО відповідача автоматично на підставі первинних документів (звітів РРО). До пояснень позивач додав Z-звіти за спірний період.

В додаткових поясненнях від 11.07.2025 відповідач зазначив, що позивач, намагається поставити під сумнів достовірність даних СОД РРО, посилаючись на копії Z-звітів за 16.03.2025, 23.03.2025, 28.03.2025. Проте позивач не надав копії фіскальних чеків/чекової стрічки, яка є первинним фіскальним документом та безпосередньо формує інформацію, що передається до СОД РРО. В Системі Обліку даних Реєстраторів Розрахункових Операції міститься інформація про розрахункові операції, проведені через реєстратори розрахункових операцій (РРО) та програмні РРО (ПРРО). Включаючи дані про фіскальні чеки, їх реквізити, суми операцій, дати та час проведення, та інші обов`язкові реквізити.

До відповіді на ці пояснення позивач надав копії контрольної стрічки за 16.03.2025 року, 23.03.2025 року та 28.03.2025 року, які містять копії розрахункових документів за вищезазначений період.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області у період з 25.04.2025 по 02.05.2025 проведено фактичну перевірку ТОВ «PIBEP ОЙЛ KOMПAHI» за місцем фактичного провадження діяльності: вул. Озерна, буд. 16, м. Миколаїв.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 05.05.2025 №6407/ Ж5/14/29/07/45501066 (далі за текстом акт перевірки від 05.05.2025)

Перевіркою встановлено порушення:

1. п.п. 230.1.2. п.230.1. ст.230 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями;

2. п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-BP «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами i доповненнями.

Акт фактичної перевірки від 05.05.2025 №6407/Ж5/14/29/07/45501066 вручено директору ТОВ «PIBEP ОЙЛ KOMПAHI» під особистий підпис 05.05.2025.

Не погоджуючись з висновками акта ТОВ «PIBEP ОЙЛ KOMПAHI» надало до Головного управління ДПС у Миколаївській області заперечення від 08.05.2025 №08/05 (вх. ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.05.2025 №27734/6).

За результатами розгляду заперечень комісією вирішено, що зауваження платника податків, викладені у запереченнях, є безпідставними та необґрунтованими, а отже, не спричиняють змін за результатами проведеної перевірки.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Миколаївській області 26.05.2025 прийнято податкове повідомлення-рішення №02, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 140000 грн. та від 27.05.2025 №07, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 845 753,81 грн.

Позивач з рішенням №02 не погодився повністю, з рішенням №07 - частково, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий Кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі з 3акон №265/95). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За визначеннями, наведеними у статті 2 3акон №265/95, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

-надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР).

З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону, зокрема, фінансова санкція за вказане порушення передбачена статтею 17 Закону №265/95-ВР.

Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених положень свідчить на користь висновку, що пункт 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Також, статтею 20 Закону № 265/95 -ВР передбачена відповідальність суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). За рішенням контролюючих органів до таких суб`єктів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повертаючись до обставин справи і оцінюючи правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № 07 від 27.05.2025 в оскаржуваній частині, суд зазначає наступне.

За висновками акту перевірки, які лягли в основу зазначеного податкового повідомлення-рішення в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 782403,00 грн, позивачем порушено встановлений порядок обліку пального.

Суть порушення, за позицією відповідача, полягає в тому, що позивач здійснив несвоєчасне оприбуткування (надходження) в реєстратор розрахункових операцій фіскальний №:

газу скрапленого в кількості 9618,00 л. по ціні реалізації на дату оприбуткування 33,50 грн чеком приймання пального від 23.12.2024 №11 об 09 год. 16 хв. 09 сек. (додаток 1 до акта) на підставі видаткової накладної від 10.12.2024 №9487 (додаток 2 до акта);

дизельного пального в кількості 4900,00 л. по ціні реалізації на дату оподаткування 48,00 грн чеком приймання пального від 23.12.2024 №13 об 09 год. 25 хв. 51 сек. (додаток 3 до акта) на підставі видаткової накладної від 10.12.2024 №9462, ТТН №04983 від 10.12.2024 (додаток 4 до акта);

бензину А-95 в кількості 4500,00 л. по ціні реалізації на дату оподаткування 50,00 грн чеком приймання пального від 23.12.2024 №14 об 09 год. 26 хв. 29 сек. (додаток 5 до акта) на підставі видаткової накладної від 10.12.2024 №9483, ТТН №04984 від 10.12.2024 (додаток 6 до акта ).

Відповідач зазначив, що позивачем порушено вимоги Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти i нафтопродуктів на підприємствах i організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (далі - Інструкція №281).

Водночас, позивач посилається на те, що придбане у ТОВ «ВСТ-Ойл» пальне знаходилося у резервуарах ТОВ «РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ» для власних потреб з моменту його придбання 10.12.2024 року по день його реалізації через паливороздавальні колонки АЗС 23.12.2024 року, без здійснення його продажу.

Суд враховує, що відповідно до підпункту 10.2.1 пункту 10.2 Інструкції №281 приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно- транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора A3C та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить A3C. На підставі TTH та акта приймання (у разі його наявності) оператор A3C мас оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на A3C за формою № 13-НП.

Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту A3C за формою № 17-HП (додаток 14) (підпункт 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції №281). Згідно з підпунктом 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції №281 облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи PPO з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною AЗC.

Разом з тим, на думку суду, зазначені приписи Інструкції № 281, які регулюють порядок оприбуткування нафтопродуктів на АЗС, не виключають можливість зберігання нафтопродуктів, придбаних суб`єктом господарювання для власних потреб, в ємностях, не призначених для відпустку пального в роздрібний продаж.

Твердження позивача про придбання нафтопродуктів, отриманих від ТОВ «ВСТ-Ойл» 10.12.2024, для власних потреб підтверджується наказом по підприємству № 6 від 09.12.2024.

Суд вважає, що підприємство не було позбавлено можливості в подальшому змінити напрям використання таких нафтопродуктів і перевести їх в розділ роздрібної торгівлі.

Так, наказом № 7 від 23.12.2024 позивач перевів паливно-мастильні матеріали (бензин автомобільний, дизельне паливо та скраплений газ) зі зберігання в розділ роздрібної торгівлі.

Відповідачем не спростовано доводи позивача, що облік нафтопродуктів, отриманих позивачем 10.12.2024, здійснювався на рахунку 203 «Матеріали-паливо», а з 23.12.2024 року на бухгалтерському рахунку 289 «Товари в роздрібній торгівлі».

Також, суд погоджується з позивачем, що з аналізу ст. 20 Закону № 265/95 -ВР вбачається, що об`єктивну сторону правопорушення, за здійснення якого застосовується санкція, передбачена зазначеною нормою, становить реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надання під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Водночас, актом перевірки не встановлено факту реалізації позивачем паливно-мастильних матеріалів в період, з яким контролюючий орган пов`язує порушення обліку і в який пальне обліковувалось у позивача як матеріал, а саме з 10.12.2024 (дати отримання пального від постачальника) до 23.12.2024 (дати, в яку здійснено облік пального як товару, та його продаж проведено через РРО).

Отже, за матеріалами справи, роздрібний продаж зазначених нафтопродуктів у період їх обліку як запасів позивачем не здійснювався.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

За таких обставин, застосування до позивача відповідальності, передбаченої статтею 20 Закону України № 265/95 -ВР, не має ні правової, ні фактичної підстави.

Податковим повідомленням-рішення № 07 від 27.05.2025 контролюючий орган також нарахував позивачу штрафні санкції в сумі 63337,91 грн за порушення вимог п.1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР відповідно до п.1. ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

За висновками акту від 05.05.2025 перевіркою встановлено невідповідність:

залишок бензину А-95 відповідно X - звіту від 25.04.2025 №9784 складає 3153.96л. різниця між даними СОД РРО та даним Х-звіту складає 614.57 л. по ціні реалізації 51,49 грн. за літр станом на 25.04.2025, на загальну суму 31 644,21 грн;

залишок газу скрапленого відповідно X - звіту від 25.04.2025 №9784 складає 6997,50л. різниця між даними СОД РРО та даним Х-звіту складає 629,94 л. по ціні реалізації 33,49 грн. за літр станом на 25.04.2025. на загальну суму 21 096,69 грн;

залишок дизельного палива відповідно X - звіту від 25.04.2025 №9784 складає 4540,14л. різниця між даними СОД РРО та даним Х-звіту складає 218,54 л. по ціні реалізації 48,49 грн. за літр станом на 25.04.2025. на загальну суму 10 597,01 грн.

Зазначені обставини, за твердженням контролюючого органу, свідчать про реалізацію СВГ та нафтопродуктів без використання реєстратора розрахункових операцій, що є порушенням п. 1, п.2, ст.3 Закону №265.

Позивач послідовно (у запереченнях до акту перевірки і в позовній заяві) наполягав на помилковості даних СОД РРО.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 199 від 18.02.2002 року «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій та вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» (далі - Вимоги № 199) визначено яким саме функціям та параметрам повинен відповідати реєстратор розрахунковий операцій для його відповідності фіскальним функціям.

У пункті 2 Розділу Загальні положення Вимог постанови № 199 зазначено, зокрема, такі терміни:

- фіскальна інформація - інформація про обсяг розрахункових операцій, проведених через реєстратор у фіскальному режимі роботи, інформація, що міститься в розрахункових документах, інформація, що вноситься до оперативної пам`яті реєстратора за підсумками розрахункової операції, інформація, що вноситься до фіскальної пам`яті за підсумками зміни, контрольна стрічка в електронній формі та контрольно-звітна інформація, яка передається до системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій;

- Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та внесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора;

- X-звіт - денний звіт без обнулення інформації в оперативній пам`яті реєстратора;

- зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту.

У відповідності до пунктів 15 та 17 Розділу Звіти реєстратора Вимог № 199, чек X-звіту повинен додатково містити всі підсумки та суми обчислень з початку зміни до моменту формування X-звіту, а чек Z-звіту - фіскальний звітний чек повинен додатково містити всі підсумки та суми обчислень за зміну.

Механізм передачі електронних копій розрахункових документів, фіскальних звітних чеків РРО/ПРРО, фіскальних звітів ПРРО, дротовим або бездротовими каналами зв`язку до органів ДПС, встановлено Порядком передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057.

Відповідно до п. 1. 2 зазначеного Порядку система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

Відповідно до п. 1.5 цього Порядку, суб`єкти господарювання, які використовують РРО (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та РРО, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або пам`яті модемів, які до них приєднані.

Система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів (п. 1.2 розділу І Порядку №1057).

Пунктом 1.7 розділу І Порядку №1057 передбачено, що суб`єкти господарювання, які використовують ПРРО, повинні передавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких ПРРО.

Згідно з пунктом 2.2 розділу І Порядку №1057 СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП.

Отже, система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів.

Механізм функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО), щодо отримання від РРО та ПРРО визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України, встановлено Порядком функціонування Систему обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 № 477.

Відповідно до п. 2 цього Порядку СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

В підтвердження своєї позиції відповідачем додано до матеріалів справи дані СОД РРО позивача за період, який був об`єктом перевірки, а саме за грудень 2024 року квітень 2025 року.

З аналізу цих даних суд встановив, що реалізація позивачем пального за період з 23.12.2024 (дата початку реалізації) по 25.04.2025 (дата перевірки) становила : бензин А-95 55331,47 л, газ скраплений 73605,56 л, дизельне паливо 29541,32 л.

Відтак, залишок пального склав: бензин А-95 3768,53 л, газ скраплений 7627,44 л, дизельне паливо 4758,68 л.

Натомість, за даними Х-звітів залишок пального становив: бензин А-95 3153,96 л, газ скраплений 6997,50 л, дизельне паливо 4540,14 л.

Відповідач в додаткових поясненнях звернув увагу суду на невідповідність даних Х-звітів та СОД РРО за 16.03.2025, 23.03.2025, 28.03.2025.

В свою чергу, позивач, в підтвердження продажу товару в зазначені періоди з застосуванням РРО, надав до матеріалів справи копії контрольної стрічки РРО.

Досліджуючи надані сторонами докази, суд становив, що дані СОД РРО не містять відомостей про операції з реалізації за 16.03.2025, 23.03.2025, 28.03.2025, на підтвердження яких позивачем надано копії чеків.

Зазначені чеки містять інформація про дату і час операцій, а також час і дату відправлення до фіскального сервера контролюючого органу, підтвердження сервером.

Суд встановив, що:

за чеками № 7178-7224 від 23.03.2025 відомості про операцію відправлено до сервера 24.04.2025 і підтверджено сервером 24.04.2025, за чеками № 7225-7237 від 23.03.2025 відправлено до сервера 23.03.2025 і підтверджено сервером 24.04.2025.

за чеками № 6655-6666 від 16.03.2025 - відправлено до сервера 16.03.2025, проте не підтверджено сервером.

за чеками № 7561-7641 від 28.03.2025 - відправлено до сервера 28.03.2025 і підтверджено сервером 24.04.2025.

Водночас, обставини своєчасності внесення даних РРО у бази даних СОД РРО не є предметом розгляду в цій справі, позаяк предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95- ВР є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Крім того, відповідачем не надано пояснень щодо зазначених розрахункових документів, доданих позивачем до додаткових пояснень.

Разом з тим, у спірних правовідносинах мають бути досліджені саме розрахункові операції, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує їх вчинення, є відповідні розрахункові документи.

При цьому, надана до матеріалів справи контрольна стрічка РРО спростовує порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 17 Закону № 265/95-ВР в частині проведення розрахункових операцій без застосування РРО.

Також, відповідачем не надано доказів, що позивачем здійснювались розрахункові операції без створення розрахункового документа, а також без видачі розрахункових документів встановленої форми та змісту на суму проведеної операції.

Відтак, за матеріалами справи не встановлено наявності обставин, з якими ч. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР пов`язує застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання.

З огляду на викладене, податкове повідомлення рішення № 07 від 27.05.2025 в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 845 740,91 грн є протиправним і підлягає скасуванню.

Дослідивши спірні відносини щодо визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 26.05.2025 року № 02, суд дійшов таких висновків.

Зазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган застосував до позивача штрафну санкцію у розмірі 140000,00 грн за порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України за необладанання та/або відсутність реєстрації у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, рівнемірів-лічильників на трьох резервуарах, а також на чотирьох місцях відпуску пального наливом з акцизного складу з уніфікованим номером 1021987 у період з 10.12.2024 по 19.12.2024.

В акті перевірки контролюючий орган зазначив, що 30.09.2024 позивач зареєстрував акцизний склад з уніфікованим номером 1021987, найменування акцизного складу A3C, місцезнаходження акцизного складу: вул. Озерна, буд. 16, м. Миколаїв.

Згідно Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі Довідка 1) від 01.11.2024 № позивач в Реєстрі на акцизному складі з уніфікованим номером 1021987, зареєстрував: - резервуар ЗВГ-10H.1ПXЛ1, ємністю 9,96 м куб., з уніфікованим номером 1/1021987, серійний (ідентифікаційний) номер 615; - резервуар РГС-25, ємністю 25 м куб., з уніфікованим номером 2/1021987, серійний (ідентифікаційний) номер 1; - резервуар АБП-10, ємністю 10 м куб., з уніфікованим номером 3/1021987, серійний (ідентифікаційний) номер 2; - резервуар РГС-10, ємністю 10 м куб., з уніфікованим номером 4/1021987, серійний (ідентифікаційний) номер 3; - рівнеміри моделі ПMП-201 з серійними (ідентифікаційними) номерами 24044, 23911, 22454, 22737; - витратомір моделі MPD SK-U 6/0/6 з серійним номером U983-98UY, U983- 98U; - витратомір моделі ACTPA 2-07 з серійним номером 160203; - витратомір моделі Шельф 100-1 LPG з серійним номером 10822.

Згідно Довідки 1 від 01.11.2024 № у таблиці 1 «Інформація щодо розташованих на акцизному складі пального стаціонарних резервуарів та установлених на них рівнемірів» надана інформація щодо стаціонарних резервуарів, установлених на акцизному складі пального з уніфікованим номером 1021987, а саме: тип події - 1 - введення резервуара в експлуатацію. У таблиці 2 «Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу», яка надасться у Довідці 1 від 01.11.2024 № відображається тип події -1 введення в експлуатацію витратоміра на акцизному складі пального з уніфікованим номером 1021987.

Також, 10.12.2024 ТОВ «PIBEP ОЙЛ KOMПAHI» подало корегуючу довідку 1 № у якій міститься інформація про дні, в які акцизний склад не працює, а саме: акцизний склад з уніфікованим номером 1021987 у період з 30.09.2024 по 09.12.2024 не працює.

11.12.2024 ТОВ «PIBEP ОЙЛ КОМПАНІ» подало довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (далі Довідка 2) № у якої згідно Таблиці 5 «Інформація щодо добового обсягу отриманого пального за кодами товарної підкатегорії згідно з УKT ЗЕД за звітну добу на акцизному складі (літри, приведені до температури 15 0С)» міститься інформація щодо надходження пального на акцизний склад з уніфікованим номером 1021987 а саме: - важкі дистиляти (газойлі) (код за УKT ЗЕД 2710 19 43 00) 4 900 л.; - Бензини моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л aбo менше: інші бензини (код за УKT ЗЕД 2710 12 45 12) 4 500 л.; - скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код за УKT ЗЕД 2711 00 00 00) 9 618 літрів.

За висновками акту перевірки, на акцизному склад з уніфікованим номером 1021987 за адресою вул. Озерна, буд. 16, м. Миколаїв, згідно поданої ТОВ «PIBEP ОЙЛ KOMПAHI» Довідки 1 від 01.11.2024 №, були введені в експлуатацію резервуари та витратоміри розташовані на акцизному складі з уніфікованим номером 1021987, та згідно корегуючої Довідки 1 від 10.12.2024 № та Довідки 2 від 11.12.2024 № почав працювати з 10.12.2024.

Разом з тим, ТОВ «РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ» до перевірки було надано свідоцтва про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки на рівнеміри - сигналізатори ультразвукові типу ПМП-201 від 20.12.2024 №036/М, 035/M, 033/M, 034/M 3 зав. №24044, 23911, 22454. 22737 чинні до 20.12.2026.

Також, ТОВ «РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ» до перевірки надано наступні документи щодо відповідності колонок вимогам законодавства, та/або позитивного результату повірки або оцінки відповідності. Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: - від 20.12.2024 №039/M на колонку паливороздавальну для рідкого палива типу MPD SK-U 6/0/6 зав. № U983-98UY чинне до 20.12.2025; від 20.12.2024 №038/М на колонку паливороздавальну для скрапленого газу типу АСТРА 2-07 зав. №160203: - від 20.12.2024 №040/M на колонку паливороздавальну для рідкого палива типу MPD SK-U 6/0/6 зав. № U983-98U чинне до 20.12.2025; - від 20.12.2024 №037/М на колонку паливороздавальну для скрапленого газу типу Шельф 100-1 LPG зав. №10822 чинне 20.12.2025.

З огляду на те, що повірку проведено 20.12.2024 контролюючий орган стверджує про факт необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в період з 10.12.2024 по 19.12.2024.

Позивач у позові наголошував, що на момент проведення перевірки він мав вказані витратоміри/рівнеміри-лічильники, які фактично знаходилися на АЗС з документами про їх повірку та зареєстровані в Державному реєстрі, що підтверджується актом перевірки.

Окремо позивач звернув увагу суду на те, що пунктом 128.1.1 ст. 128.1 ПК України, передбачена штрафна санкція за необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, водночас, ані зазначена норма, ані інші положення ПК України, не передбачають відповідальності за порушення строку обладнання або реєстрації зазначених рівнемірів та витратомірів.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до норм п. п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України, акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території, розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Згідно з п. п. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України, розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу

Відповідно до положень п. п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, п. 12 підр. 5 р. XX ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За нормами п. 128-1.1. статті 128-1 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Відповідно до приписів п. 109.1 ст. 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, складом правопорушення, визначеного пунктом 128.1.1 ст. 128.1 ПК України, за яке передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, водночас, як слушно зазначає позивач, ані зазначена норма, ані інші положення ПК України, не передбачають відповідальності за порушення строку обладнання або реєстрації зазначених рівнемірів та витратомірів.

Суд враховує, що в постанові від 19 січня 2023 року у справі № 580/9246/21 Верховний Суд сформував правову позицію, що застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

З огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норм враховує зазначені висновки Верховного Суду.

Отже, враховуючи, що на час проведення фактичної перевірки (25.04.2025) резервуари, що знаходяться на акцизному складі позивача з уніфікованим номером 1021987 були обладнані належно повіреними витратомірами-лічильниками, рівнемірами-лічильниками рівня пального, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, підстави для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № 02 від 26.05.2025 підлягає визнанню протиправним і скасуванню, а позов задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем надано докази сплати судового збору в сумі 14786,11 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ" (вул. Озерна, 16,м. Миколаїв,54058 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 27.05.2025 року № 07 про застосування штрафних санкцій у сумі 845 753,81 грн. в частині застосування штрафних санкцій у сумі 845 740,91 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 26.05.2025 року № 02 про застосування штрафних санкцій у сумі 140 000,0 грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕР ОЙЛ КОМПАНІ" (вул. Озерна, 16,м. Миколаїв,54058 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 14786,11 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 11 коп) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко