Справа № 273/741/25
Суддя: Бєлкіна Д. С.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/741/25
Провадження № 2-а/273/22/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Муравської М.М. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4605446 від 28.04.2025 року, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу 510 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 28.04.2025 року поліцейським Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Баранівка) Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Присяжнюком Володимиром Руслановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4605446, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Позивач категорично заперечує той факт, що він не був пристебнутий ременем безпеки. У зв`язку із зазначеним, вважає, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виніс оскаржувану постанову із істотним порушенням прав та правових гарантій позивача, а тому він звернувся до суду з позовом про скасування такої постанови.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 20.05.2025 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

02.06.2025 року від представника відповідача ГУНП в Житомирській області Панасюк Г.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначив, що дослідивши матеріали справи ГУНП в Житомирській області вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами справи та визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, на місці зупинки транспортного засобу. Просив розглядати дану справу без участі представника відповідача ГУНП в Житомирській області та відмовити в позові в повному обсязі. До відзиву долучено оптичний диск з відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції.

10.06.2025 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому останній зазначив, що відеозаписом, наданим відповідачем, не зафіксовано факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Крім того, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Просив задовольнити позов в повному обсязі .

Сторони в судове засідання не з`явилися, про про час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.20 КАС Українимісцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно дост.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 28.04.2025 року поліцейським відділу поліцейської діяльності №1 (м. Баранівка) Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Присяжнюком В.Р. винесено постанову серії ЕНА №4605446 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510 грн.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕНА №4605446 від 28.04.2025 року, 28.04.2025 року о 16:45 в м. Баранівка, вул.. Жаборицька, водій керував обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. 2.3 в ПДР України (а.с.9-10).

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України.

Згідно п. 8 ч.1статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07листопада 2015року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.5статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідноп.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, зазначає що не порушував вимог п. 2.3 в ПДР, а поліцейським не доведено, що водій їхав не пристебнутий ременем безпеки.

При перегляді долученого відповідачем відеозапису події, яка мала місце 28.04.2025 року з участю водія ОСОБА_1 , судом встановлено, що відео починається з моменту розмови поліцейських з позивачем після його зупинки та процес складання поліцейським постанови, але момент руху автомобіля не зафіксовано, що не підтверджує факт порушення позивачем ПДР України.

Надаючи правову оцінку викладеним сторонами доводам та наданим доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними доказами. Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1ст.251 КУпАП.

Відповідно до ч.1ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відео-запису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу

У статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Позивач у позовній заяві вказує, що під час руху він був пристебнутий ременем безпеки. При цьому жодного відеозапису, який би підтверджував керування Т3 без застосування паску безпеки, відповідачем не надано, як і не надано інших доказів, які б підтверджували саме факт керування позивачем з відстебнутим ременем безпеки.

Посилання відповідача на те, що позивач не оспорював інкриміноване правопорушення і нібито погодився з ним, суд не приймає до уваги, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не можу бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Зазначено позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладених у постанові від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31.01.2018 року.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕНА №4605446 від 28.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серія ЕНА №4605446 від 28 квітня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бєлкіна Д.С.