Справа № 638/7610/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 жовтня 2025 р.Справа № 638/7610/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 23.09.2025 по справі №638/7610/25

за позовом ОСОБА_1

до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Харкова від 23.09.2025 по справі №638/7610/25 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

На зазначене рішення суду позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Одночасно з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги .

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт, з посиланням на п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що він є малозабезпеченою особою та за станом здоров`я не може працювати. Також апелянт посилається на те, що виконавча служба за вимогою ІНФОРМАЦІЯ_2 заблокувала його рахунки, тому він не може сплатити судовий збір.

На підставі викладеного, просить суд звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку зі скрутним майновим станом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявленого клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI ( далі- Закон № 3674-VI).

Частиною 1 статті 1 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

За приписами ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ч.1 ст. 77 КАС України повинна довести обставини того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або позивачами є, зокрема, члени малозабезпеченої сім`ї (стаття 8 Закону № 3674-VI).

Аналіз цих норм указує на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зокрема, доказами на підставі яких суд може вирішити питання щодо зменшення стороні розміру сплати судового збору є: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми виплачених доходів та утриманих податків), а також інші документи, що підтверджують майновий стан сторони.

Правову позицію аналогічного змісту викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 лютого 2024 року по справі № 990/310/23 та від 30 квітня 2024 року по справі № 520/497/23, постанові Верховного Суду від 27.05.2024 у справі №480/6100/23.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява №73547/01).

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення від 04 грудня 1995 року по справі «Белле проти Франції»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення від 28 жовтня 1998 року по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

В клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що є інвалідом ІІІ групи і внаслідок своєї хвороби не може працювати, на підтвердження чого надав консультаційний висновок спеціаліста від 12.09.2024 та виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7114.

Апелянт вказував, що має скрутний майновий стан, оскільки у 2024 році він отримував дохід тільки у вигляді пенсії та допомоги від благодійних організацій, на підтвердження чого надав Відомості із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.10.2025 за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, Відомості із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.10.2025 за період з січня 2025 року по серпень 2025 року.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", яка відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17 підлягає застосуванню при поданні позовів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визначено, що ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3028 грн.

Таким чином, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 року, розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду першої інстанції становить 605,60 грн.

Пунктом 3 частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із врахуванням вищевикладеного, за подання апеляційної скарги по даній справі, апелянт повинен був сплатити судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто, 908,40 грн.

Враховуючи вищезазначене, а також надані докази на підтвердження незадовільного майнового стану позивача та стану його здоров`я, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 23.09.2025 по справі №638/7610/25 за позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Спаскін О.А. Присяжнюк О.В.