Справа № 440/9187/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9187/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а саме просить: визнати протиправними та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ; визнати протиправним та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , 5 в зоні земель сільськогосподарського призначення ( СВ- 1), частково в 3 зоні транспортної інфраструктури ТР-3 і зона розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС- 5.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що земельна ділянка площею 0,1495 га, місце розташування по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0207, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва в обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, була сформована та зареєстрована на багато раніше, ніж затверджений генеральний план с. Супрунівка, будівництво будинку погоджувалось шляхом видачі будівельного паспорту №18, який затверджений розпорядженням голови районної державної адміністрації від 23.12.1999 №727. Спірне рішення у відповідній частині не дозволяє реалізувати права позивача щодо забудови належної на праві власності земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 залишено позовну заяву без руху /а.с. 66-68/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради /81-82/.

06.09.2024 Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради подано до суду пояснення (відзив), у яких зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , розташована в зоні земель сільськогосподарського призначення (СВ- 1), частково в 3 зоні транспортної інфраструктури ТР-3 і зона розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС-5. Це фактично територія, яка є санітарно-захисною зоною від території Супрунівського провузла і відповідно до ДСП 173-96 "Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів" є обов`язковою. Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту /а.с. 89-93/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 перейшов до розгляду справи №440/9187/24 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 28.05.2025 /а.с. 118-119/.

У судовому засіданні 28.05.2025 представником відповідача - Рудич Н.С. подано клопотання про надання часу для написання відзиву для відповідача.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, надано строк для подачі відзиву до 12.06.2025, оголошено перерву до 18.06.2025 /а.с. 148-149/.

У судове засідання, призначене на 18.06.2025, позивач не з`явилась, 16.06.2025 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності позивача.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання, призначене на 18.06.2025, не з`явились. Жодних заяв/клопотань/пояснень від указаних осіб до суду не надходило.

Крім того, відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.07.2025. Визнано обов`язковою явку представників Полтавської міської ради та Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради у судове засідання, яке відбудеться 23.07.2025 /а.с. 153-156/.

У судове засідання 23.07.2025 позивач не з`явилась, 22.07.2025 позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні 23.07.2025 представники Полтавської міської ради та Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради з`явились, просили витребувати додаткові докази.

Протокольною ухвалою суду від 23.07.2025 клопотання представників Полтавської міської ради та Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради про витребування доказів задоволено /а.с. 177-180/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 витребувано у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 : письмові пояснення щодо Генерального плану с. Супрунівка, який був затверджений у 2017 році - на підставі яких документів здійснено зонування територій, зокрема, у частині земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ; чи було відомо, що земельна ділянка загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , виділена під будівництво; які були надані документи на розробку Генерального плану с. Супрунівка, який був затверджений у 2017 році (документи у підтвердження, за наявності). Витребувано у Супрунівського старостинського округу: - письмові пояснення: які були надані документи на розробку Генерального плану с. Супрунівка, який був затверджений у 2017 році, зокрема, у частині земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (також надати документи у підтвердження); чи були проведені відповідні громадські обговорення щодо Генерального плану с. Супрунівка, який був затверджений у 2017 році (також надати документи у підтвердження); чи існував до 2017 року Генеральний план с. Супрунівка, якщо існував, зазначити, на якому Інтернет-ресурсі або у якого суб`єкта можна ознайомитись з цим Генеральним планом (також надати документи у підтвердження, за наявності); щодо змісту містобудівної документації, яка існувала до затвердження Генерального плану с. Супрунівка до 2017 року (також надати документи у підтвердження, за наявності); - копію рішення Супрунівської сільської ради від 20.04.1999 №47. Витребувано у Полтавського районного архівного відділу: - копію рішення Супрунівської сільської ради від 20.04.1999 №47; - копію Генерального плану с. Супрунівка, який існував до 2017 року, або містобудівної документації, яка існувала до затвердження Генерального плану с. Супрунівка у 2017 році, у частині земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 /а.с.183-186/.

04.08.2025 та 12.08.2025 до суду надані частково витребувані документи.

Протокольною ухвалою суду від 27.08.2025 оголошено перерву до 17.09.2025 для надання додаткових матеріалів у справі.

У судове засідання 17.09.2025 сторони не з`явились, позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі. Протокольною ухвалою від 17.09.2025 суд вирішив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 затверджено генеральний план села Супрунівка Полтавського району Полтавської області /а.с.80/.

05.03.2024 між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №710 /а.с. 44-47/, згідно з яким продавець передала, а покупець ( ОСОБА_1 ) прийняла у власність земельну ділянку площею 0,1495 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0207. Згідно з пунктом 2 цього договору зазначено цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

03.04.2024 позивач звернулась до виконавчого органу Полтавської міської ради із зверненням щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки :01:002:0207 на об`єкт будівництва "Нове будівництво садибного житлового будинку на АДРЕСА_1 ".

Відповідно до повідомлення про відмову в наданні будівельного паспорта № НОМЕР_1 від 12.04.2024 позивачу відмовлено у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки відповідно до пункту 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України №103 від 05.07.2011, а саме: невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Обґрунтування підстави для другого пункту: відповідно до генерального плану села Супрунівка Полтавського району Полтавської області, який затверджений рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0207 на АДРЕСА_1 потрапляє в межі території сільськогосподарського призначення та вулично-дорожньої мережі (частина земельної ділянки потрапляє в межі червоних ліній вул. Василя Стуса). Згідно з планом зонування території с. Супрунівка, який розроблений у складі генерального плану села Супрунівка Полтавського району Полтавської області, указана земельна ділянка розміщена в зоні земель сільськогосподарського призначення (СВ-1), частково в зоні транспортної інфраструктури ТР-З і в зоні розміщення об`єктів 5-го класу санітарної класифікації КС-5, де серед переважних, супутніх, допустимих видів забудови не передбачено розташування садибних житлових будинків /а.с.23-24/.

Вважаючи рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону № 3038-VI (у редакції, чинній на момент винесення спірного рішення) генеральний план населеного пункту містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 цього Закону України управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Відповідно до частин першої та третьої статті 8 Закону № 3038-VI планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 № 2780-XII (у редакції, чинній на момент винесення спірного рішення) до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Частиною третьою статті 19 Закону № 3038-VI визначено, що на підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Відповідно до частини першої статті 17 цього Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Частинами четвертою та п`ятою статті 26 Закону № 3038-VI передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Судом встановлено, що Генеральний план с. Супрунівка затверджений рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.

Частинами п`ятою-сьомою статті 17 вказаного вище Закону визначено, що виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк: 1) подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації; 2) визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування; 3) звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту; 4) повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами; 5) забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня; 6) узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах.

Згідно з статтею 18 Закону № 3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території. Перелік зазначених параметрів визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.

Склад, зміст, порядок розроблення плану зонування території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

За порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

План зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання.

План зонування території не підлягає експертизі.

У межах даної справи судом надається оцінка правомірності віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: вул. Василя Стуса, 16, с. Супрунівка, до зони земель сільськогосподарського призначення (СВ-1), частково до зони транспортної інфраструктури ТР-3 і до зони розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС-5 при затвердженні містобудівної документації "Генеральний план села Супрунівка Полтавського району Полтавської області" рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017.

Відповідно до пояснень Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту. За порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Зазначено, що за приписами пункту 4.13 ДБН Б.1.1-15:2012 "Склад та зміст генерального плану населеного пункту", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України від 13.07.2012 №358, розроблення генерального плану, внесення змін до нього здійснюються на актуалізованій картографічній основі у цифровій формі, як набір профільних геопросторових даних у місцевій системі координат, що має зв`язок із державною системою координат УСК-2000. Вихідним масштабом форм картографічної основи для створення містобудівної документації визначення масштабів є масштаб М1:2000. Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 27 Закону № 3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт (БП). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 3038-VI вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

За доводами третьої особи, містобудівна документація на місцевому рівні розроблена з врахуванням громадських інтересів та має вирішальне значення, оскільки мета містобудування та розроблення на його виконання містобудівної документації спрямовані на створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення, раціональне природокористування та охорону і використання об`єктів історико-культурної спадщини /а.с. 89-93/.

Частиною першою статті 16 Закону № 3038-VI передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

24.07.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель" від 17.06.2020 № 711-IX, яким внесено зміни до Земельного кодексу України й інших законодавчих актів стосовно планування використання земель. Закон містить певну новелу для українського законодавства, яка пов`язана зі стрімкими змінами й поліпшеннями для розвитку територіальних громад, а саме запровадженням комплексного планування розвитку територій об`єднаних територіальних громад (далі ОТГ).

Так, У Законі України "Про регулювання містобудівної діяльності" у частині першій статті 1: у пунктах 2 і 3 слова "містобудівна документація" замінено словами "одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація"; доповнено пунктами 5-1 і 5-2 такого змісту, зокрема: "5-1) комплексний план просторового розвитку території територіальної громади - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та документація із землеустрою, що визначає планувальну організацію, функціональне призначення території, основні принципи і напрями формування єдиної системи громадського обслуговування населення, дорожньої мережі, інженерно-транспортної інфраструктури, інженерної підготовки і благоустрою, цивільного захисту території та населення від небезпечних природних і техногенних процесів, охорони земель та інших компонентів навколишнього природного середовища, формування екомережі, охорони і збереження культурної спадщини та традиційного характеру середовища населених пунктів, а також послідовність реалізації рішень, у тому числі етапність освоєння території".

Доповнено статтею 16-1 такого змісту, зокрема: Комплексний план просторового розвитку території територіальної громади (далі - комплексний план) розробляється на всю територію територіальної громади. Комплексний план не розробляється, якщо територія громади включає лише територію населеного пункту. Комплексний план передбачає узгоджене прийняття рішень щодо цілісного (комплексного) просторового розвитку населених пунктів як єдиної системи розселення і території за їх межами.

Генеральні плани населених пунктів у межах території територіальної громади деталізують положення комплексного плану та є його невід`ємними складовими. Детальні плани території у межах території територіальної громади деталізують положення генеральних планів населених пунктів, а щодо територій, на які відповідно до цього Закону генеральні плани не розробляються, - комплексного плану. Детальні плани території одночасно з їх затвердженням стають невід`ємними складовими комплексного плану та/або генерального плану населеного пункту.

Комплексний план підлягає експертизі містобудівної документації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Комплексний план підлягає стратегічній екологічній оцінці. Комплексний план розглядається і затверджується сільською, селищною, міською радою протягом трьох місяців з дня його подання.

Таким чином, внесення змін до Генерального плану с. Супрунівка або розробка Комплексного плану просторового розвитку території Полтавської територіальної громади потребує виділення значних коштів з місцевого бюджету із дотримання повної процедури розробки містобудівної документації.

Для внесення будь-яких змін до містобудівної документації розробляється завдання за наявності актуалізованої картографічної основи в цифровій формі у державній геодезичній системі координат УСК-2000 і замовляється розрахунок вартості робіт. Але під час дії воєнного стану в Україні видатки місцевого бюджету мають максимально спрямовані на забезпечення військових.

Враховуючи зазначене, на переконання третьої особи, доцільно вирішувати внесення змін до Генерального плану с. Супрінівка під час розробки Комплексного плану просторового розвитку території Полтавської територіальної громади. Також інтереси однієї особи актуально враховувати під час проведення містобудівного моніторингу для внесення змін до Генерального плану або розробки Комплексного плану просторового розвитку території Полтавської територіальної громади.

На виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 архівним відділом Полтавської районної військової адміністрації зазначено, що архівним відділом було опрацьовано протоколи засідань сесій та виконавчого комітету Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за період з 1980-2015 роки, рішень стосовно затвердження Генерального плану с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, не виявлено.

Проте рішенням двадцятої сесії двадцять третього скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 08.10.2001 на підставі рішення вісімнадцятої сесії двадцять третього скликання Полтавської районної ради Полтавської області від 07.09.2001 затверджено зміну площ і меж населених пунктів Супрунівської сільської ради.

Відповідно до протоколу засідання тринадцятої сесії п`ятого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 22.06.2007 прийнято рішення про звернення до Полтавської районної ради стосовно зміни меж населених пунктів сіл Івашки та Супрунівки, рішення з додатками додаються.

Згідно з рішенням сорок п`ятої сесії п`ятого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.01.2010 погоджено проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Супрунівка Супрунівської сільської ради.

На засіданні сорок четвертої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.09.2015 прийнято рішення по виготовлення генерального плану по населеним пунктам сільської ради.

Відповідно до рішення другої сесії сьомого скликання Супрунівської сільської ради від 25.12.2015 затверджено програму забезпечення розробки містобудівної документації та топографічної основи "Генерального плану сіл Супрунівка, Івашки, Мильці, Шостаки, Говтвянчик /а.с.190-191/.

Указані рішення додані до матеріалів справи /а.с.199-209/.

У листі Супрунівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади наведено, що згідно з рішенням позачергової другої сесії Полтавської міської ради 8 скликання від 29.01.2021 останній день реалізації повноважень Супрунівської сільської ради є 31.03.2021. Шляхом реорганізації створено Супрунівський старостинський округ Полтавської міської територіальної громади, що входить до складу Полтавської міської територіальної громади, яка є правонаступником всіх прав Супрунівської сільської ради /а.с. 217/.

У листі Департаменту земельних і водних ресурсів та земельного кадастру від 13.08.2025 №01-04-01.2-14/1850 зазначено, що у Департаменті відсутня інформація та документи, які були надані на розробку Генерального плану с. Супрунівка, який був затверджений у 2017 році /а.с.219/.

Водночас, суд наголошує на порушенні Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області порядку та процедури прийняття оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Згідно з статтею 21 Закону № 3038-VI громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

При вирішенні відповідно до Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" питань відчуження для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадські слухання не проводяться.

Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об`єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія.

До складу погоджувальної комісії входять: 1) посадові особи відповідного органу місцевого самоврядування; 2) представники органу земельних ресурсів, природоохоронного і санітарно-епідеміологічного органу, органу містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини та інших органів; 3) представники професійних об`єднань та спілок, архітектори, науковці; 4) уповноважені представники громадськості, які обираються під час громадських слухань. Кількість представників громадськості має становити не менше 50 відсотків і не більше 70 відсотків загальної чисельності комісії.

Головою погоджувальної комісії є посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування.

Погоджувальна комісія протягом двох тижнів після її створення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення цих пропозицій (зауважень).

Засідання погоджувальної комісії є правомочним, якщо у ньому взяли участь не менше двох третин її членів (з них не менше половини представників громадськості).

Рішення погоджувальної комісії приймається більшістю присутніх членів та оформлюється відповідним протоколом.

У разі неспроможності погоджувальної комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті відповідним органом місцевого самоврядування рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації.

Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів.

Особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність.

Фінансування заходів щодо врахування громадських інтересів здійснюється за рахунок органів місцевого самоврядування.

Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555, визначає механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій (далі - містобудівна документація) (далі - Порядок №555, у редакції, чинній на час винесення спірного рішення).

Пунктами 2, 3 Порядку № 555 передбачено, що проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.

Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 555 виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Пунктом 5 Порядку № 555 передбачено, що повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: 1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; 2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; 3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; 4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).

Осіб, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, призначає орган місцевого самоврядування. Зазначені особи є відповідальними за автентичність проектів містобудівної документації.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються шляхом оприлюднення таких проектів, надання особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій, а також шляхом безпосереднього подання пропозицій громадськістю до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Даний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою зокрема, у постановах від 21.06.2018 у справі № 826/4504/17, від 10.07.2018 у справі № 369/7675/14-а, від 14.08.2018 у справі № 695/725/15-а, від 19.09.2018 у справі № 463/1230/16-а, від 18.10.2018 у справі № 527/43/17, від 19.06.2019 у справі № 815/1884/18, від 13.03.2020 у справі № 320/6466/18, від 15.04.2020 у справі № 702/1384/16-а та від 03.11.2020 у справі № 826/11632/16.

Відповідачем не надано взагалі доказів виконання Супрунівською сільською радою наведених вище приписів, зокрема: проведення громадських слухань; оприлюднення прийнятого рішення щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні тощо.

Також не надано доказів здійснення двох окремих дій, зокрема: доказів у підтвердження оприлюднення безпосередньо проектів містобудівної документації, а також доказів розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Отже, суд звертає увагу, що відповідачем до матеріалів справи не було надано доказів здійснення Супрунівською сільською радою дій щодо своєчасного, тобто у строк встановлений законом, оприлюднення безпосередньо проектів містобудівної документації, після їх отримання.

Наведене свідчить про порушення порядку доведення до відома громадськості проектів містобудівної документації та неналежного забезпечення їх права на ознайомлення з нею та неналежного забезпечення проведення відповідних громадських слухань.

Таким чином, суд констатує суттєве порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Водночас, як наведено Верховним Судом у постанові від 18.01.2023 у справі № 826/10888/18: саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

Разом з тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення .

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.

Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

З огляду на викладене, суд використовує підхід до оцінки процедурних порушень, допущених суб`єктом владних повноважень у прийнятті рішень, стало сформований Верховним Судом і висловлений, зокрема, у постанові від 02.07.2024 у справі № 440/2984/21.

У цьому рішенні Верховний Суд зазначив наступне: "надання оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, потребує співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення"; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення (пункти 54- 55 постанови від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20).

Суд наголошує, що основними правилами (підходами) до відмежування формалізму від надмірного формалізму є:

1) суть, за загальним правилом, переважає над формою;

2) до вирішення публічно-правових спорів, за загальним правилом, є незастосовними підходи кримінального процесу або процесу притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності (у частині оцінки процедурних порушень);

3) процедурні порушення суб`єкта владних повноважень, рішення (дії, бездіяльність) якого оцінюються судом, не можуть легалізувати сутнісні порушення суб`єкта приватного права (порушення з боку одного суб`єкта не можуть легалізувати порушення з боку іншого суб`єкта);

4) процедура вторинна якщо рішення суб`єкта владних повноважень: відповідає визначеним законом завдання (функціям) такого суб`єкта; має легітимну ціль; законодавство не містить імперативних заборон або наслідків недотримання таких процедур;

5) якщо є доступ до суду, "правопорушник" доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення;

6) за порушення процедури, у першу чергу, має нести відповідальність посадова особа, яка допустила таке порушення, і не повинні страждати суспільні (публічні) інтереси або інтереси держави;

7) визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень з огляду на процедурні порушення, за загальним правилом, не повинно позбавляти (звільняти) його від обов`язку невідкладно прийняти нове рішення у відповідних правовідносинах з дотриманням процедури;

8) дотримання формальних процедур вимагає законодавство, а недотримання деяких формальних процедур вимагає об`єктивна ситуація (доцільність, раціональність, домірність).

Визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема, нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам.

Такої правової позиції притримувався Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 400/4409/21.

У справах, в яких оскаржуються нормативно-правові акти органу місцевого самоврядування, суди мають уникати надмірного формалізму, оцінювати наслідки недотримання процедури прийняття рішень з погляду суспільної доцільності (необхідності)".

Отже, застосовуючи цей підхід у даній справі, суд зазначає, що допущене відповідачем порушення є суттєвим і не оцінюється судом як формально протиправне.

При умовах дотримання передбаченої законом процедури прийняття такого рішення наслідки мали б інший результат.

Зокрема, за умови дотримання процедури доведення до відома громадськості проектів містобудівної документації, забезпечення права громадськості на ознайомлення з нею та належного забезпечення проведення відповідних громадських слухань позивач чи інші члени територіальної громади мали змогу бути ознайомленими з тим, що містобудівна документація: генеральний план с. Супрунівка", щонайменше, у частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: вул. Василя Стуса, 16, с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, яка належить ОСОБА_1 , 5, безпідставно відносить цю земельну ділянку до зони земель сільськогосподарського призначення ( СВ- 1), частково до зони транспортної інфраструктури ТР-3 і зони розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС- 5. У той же час указана земельна ділянка ОСОБА_1 ще раніше, до затвердження генерального плану була віднесена у встановленому законом порядку до земель для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач чи інші особи могли б ознайомитись з проєктною документацією, указати на цю неузгодженість, що фактично призводить до втручання у право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0207, висловити свої зауваження. Висловлені зауваження про накладення зон генерального плану с. Супрунівка сільськогосподарського та іншого призначення на приватну земельну ділянку для житлового будівництва не могли б бути не врахованими та зонування генерального плану було б іншим.

Отже, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, яка слідує з допущених порушень процедури його прийняття.

За правилами частини дев`ятої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

За змістом частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на наведене, суд має в рамках цієї справи надати оцінку оскаржуваному рішенню в межах виключно позовних вимог гр. ОСОБА_1 , яка оскаржила рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , що їй, позивачу, належить.

Отже, суд визнає протиправним та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищезазначені висновки суду наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стало протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати зі сплати судового збору позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 264, 265, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером :01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Зобов`язати Полтавської міської ради відповідно до частини першої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України опублікувати резолютивну частину цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна