Справа № 450/293/25
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 450/293/25 пров. № А/857/25001/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Ільченко А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року (суддя Добош Н.Б., ухвалене в м. Пустомити) у справі №450/293/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області, з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3795869 від 05.01.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн. та закриття провадження по справі. Окрім цього просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. і судовий збір у розмірі 605, 60грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 березня 2025 року позов задоволено.

Також, 06.05.2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Ільків М.М., про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ільків Миколи Миколайовича, про ухвалення додаткового рішення, - задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням суду, його оскаржив Департамент патрульної поліції подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду та з наведених у ній підстав, покликаючись на те, що додаткове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким заяву позивача залишити без задоволення.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу у вказаному вище розмірі, позивач мав надати документи, що свідчать про оплату послуг, пов`язаних на надання правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Зазанчає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Разом з тим, апелянт зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив таку задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, додаткове рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Як передбачено частинами 1-7 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як передбачено частинами шостою та сьомою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зважаючи на наведене суд першої інстанції вірно вказав, що норми КАС України передбачають такі критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Статтею 16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги №14.01.25 від 14.01.2025р., укладений між адвокатом Ільків М.М. та ОСОБА_1 , акт №1 прийому-передачі наданих послуг від 22.01.2025р., ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно п.1.1 договору про надання правничої допомоги №14.01.25 від 14.01.2025р. адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Як вбачається з акту №1 прийому-передачі наданих послуг від 22.01.2025р. загальна вартість послуг, відповідно до обсягу наданих послуг становила 1500,00грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в пункті 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, розмір відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, є співрозмірним з конкретними обставинами справи, з урахуванням їх складності, необхідних процесуальних дій сторони, в сумі 1500,00 грн.

Таким чином з врахуванням викладеного, беручи до уваги обставини цієї справи, наявні у ній докази, з урахуванням співмірності, необхідності та обсягу наданої позивачеві правничої допомоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1500, 00грн.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2025 року у справі № 450/293/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20.10.25