Справа № 320/18242/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати нечинним/протиправним та зупинити дію/скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.12.2023 стосовно відмови в перерахунку пенсії/переходу на пенсію державного службовця;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця з 19.12.2023.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.12.2023 № О/Р 65; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2023 та додані до неї документи та прийняти рішення враховуючи висновки суду; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити; відповідач просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 06.12.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 №1058-VІ.

05.12.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 подала заяву на перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). До вказаної заяви долучено копії документів: паспорт НОМЕР_1 ; диплом НОМЕР_2 ; довідку Антимонопольного комітету про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.12.2023 №271; довідку Антимонопольного комітету про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №274 від 05.12.2023; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 ; трудову книжку НОМЕР_4 .

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву від 05.12.2023 та документи додані до заяви ОСОБА_1 .

Прийнято рішення від 07.12.2023 за № 65, яким відмовлено у переході на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що в наданій довідці від 05.12.2023 № 271 про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), зазначено, що довідка видана станом на серпень 2023 року, а звертається ОСОБА_1 за пенсією - 05.12.2023.

19.12.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_1 знову подала заяву на перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII, зареєстрована в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві за № 15075, та документи до заяви: паспорт НОМЕР_1 ; диплом НОМЕР_2 ; довідку Антимонопольного комітету про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 18.12.2023 №275; довідку Антимонопольного комітету про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №276 від 18.12.2023; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 ; свідоцтво про шлюб НОМЕР_5 ; трудову книжку НОМЕР_4 .

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянуто заяву ОСОБА_1 від 19.12.2023 із доданими документами до неї та прийнято рішення від 27.12.2023 № О/Р 65, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що невірно видана довідка про складові заробітної плати за 60 місяців (суми індексації не вказані, та не має розшифровки сум, які зазначені у графі 7 - інші виплати).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 15.03.2024 № 2600-0212-8/56619 направлено ОСОБА_1 копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.12.2023 № О/Р 65.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовило в переведенні позивача з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та не врахувало спірну довідку № 276 від 18.12.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). При цьому, зобов`язуючи відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19.12.2023 із урахуванням висновків суду, суд першої інстанції вказав на дискреційні повноваження пенсійного органу щодо прийняття за даною справою рішення про переведення позивача на спірну пенсію, в межах заявлених підстав позову. Зазначив, що судом надавалась оцінка питанню неврахування спірної довідки позивача при вирішенні питання про переведення на пенсію державного службовця. Вказане виключало можливість перевірки дотримання відповідачем всіх умов, визначених законодавством для прийняття позитивного рішення на користь позивача.

Позивач у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог. Зазначає, що позивач не вимагала повторного розгляду протиправного та скасованого рішення, а просила суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у випадку скасування та визнання протиправним рішення, перевести на інший вид пенсії.

Відповідач у своїй скарзі зазначає, що довідка про складові заробітної плати за 60 місяців (суми індексації не вказані та не має розшифровки сум, які зазначені у гр. 7- інші виплати) видана невірно, перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця з 05.12.2023 немає можливості. З цих та інших підстав відповідач вважає, що оскаржуване ним рішення суду в частині задоволення позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 19.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ від 19.12.1993) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII від 10.12.2015), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII від 10.12.2015 втратив чинність Закон № 3723-ХІІ від 19.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII від 10.12.2015 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Колегія суддів звертає увагу на те, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

Згідно з п. 2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №662) вбачається, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Між цим, станом на 01.05.2016 (набрання законної сили Законом №889-VIII), стаж позивача на посадах державної служби становив більше 20 років, та на дату подання заяви (19.12.2023) стаж позивача складав 37 років.

Щодо доводів апелянта-відповідача, у яких останній наполягає, що подана довідка про складові заробітної плати за будь-які 60 місяців №276 від 18.12.2023 є такою, що невірно видана, а саме суми індексації не вказані та не має розшифровки сум, які зазначені у гр. 7 - інші виплати, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 5 Порядку №622 передбачено, що призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Аналіз наведених норм свідчить, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.

На момент звернення позивача із заявою (на 19.12.2023) про перехід на пенсію державного службовця вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».

Вказаною постановою правління ПФУ затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», що додаються:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Зокрема, за визначеною формою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), вбачається, що така довідка має бути складена за показниками що надбавки, премії та інші виплати за період не раніше 01.05.2016, та для державних службовців, які працюють на момент звернення за призначенням пенсії на посадах державної служби (в тому числі для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців):

- надбавки, місячні премії, виплати за додаткове навантаження зазначаються в місяці їх нарахування в сумах, що нараховані. За період, коли державний службовець перебував у відпустці, відрядженні чи на лікарняному, ці виплати зазначаються в довідці, виходячи із середнього розміру заробітної плати за такі періоди в місяці, за який проводиться відповідна оплата. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- матеріальна допомога, премії (крім місячної) зазначаються в повній сумі в місяці виплати (починаючи з травня 2016 року) з поясненням щодо виду виплати та періоду, за який нараховані.

Таким чином, до заробітку для обчислення пенсії включаються не тільки посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років, а й інші виплати на посаді державної служби, з яких був сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - надбавки, премії та інші виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до заяви дві довідки Антимонопольного комітету України:

- №275 від 18.12.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) в якій зазначено заробітну плату станом на грудень 2023 року, відповідно: посадовий оклад - 9 000,00 грн., надбавка за 5 ранг - 500,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) за стаж державної служби (37 років) - 4500,00 грн. Всього 14000,00 грн. На всі види оплати праці включені в довідку, нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за липень 2023 року;

- № 276 від 18.12.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) оформлена згідно пунктів 10 і 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, із зазначенням надбавок, премій та інших виплат за період з 01.11.2017 по 31.10.2022. Так, в графі 7 «інші виплати» зазначено: середня заробітна плата за час відпусток нарахована - 124 876,71 грн., виплати за час тимчасової непрацездатності 0,00 грн., компенсація за невикористану відпустку - 2 065,41 грн., індексація - 3 176,72 грн., виплати за час перебування у простої - 26 326,88 грн. Довідка видана на підставі особових рахунків за 2017-2022 роки.

Отже, вказані довідки складені Антимонопольним комітетом України за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, а саме надбавки, премії та інші виплати за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.

Тобто, всі відображені, зокрема, у спірній довідці № 276 від 18.12.2023 надбавки, премії та інші виплати, які є складовими заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вона має братись до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Щодо доводів апелянта-відповідача про те, що в графі 7 довідки № 276 від 18.12.2023 «інші виплати» суми індексації не вказані та не має розшифровки сум, які зазначені в графі 7 довідки, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750 затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 766/30634 (далі - Порядок №750).

Цей Порядок розроблено відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу" (далі - Закон № 889) та на виконання пункту 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Відповідно до п. 2 Порядку №750 довідка про заробітну плату для призначення пенсії (далі - довідка для призначення пенсії) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку № 622.

Відповідно до п. 5 Порядку №750 довідки для призначення пенсії видаються за формами довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048.

Якщо особа працювала на посаді державної служби після 01 травня 2016 року в державному органі, який ліквідовано без правонаступника, або в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи в якому на час призначення пенсії відсутні посади державної служби, довідка для призначення пенсії видається органами, передбаченими абзацами другим - четвертим пункту 3 цього Порядку, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622 (п. 6 Порядку №750).

Згідно п. 7 Порядку №750 у разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.

У разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу.

Довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.

Відповідно до пунктів 9 та 10 Порядку №750 якщо державний орган, який для особи був останнім місцем роботи на державній службі, знаходиться на тимчасово окупованій території або в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, або зареєстрований на підконтрольній українській владі території в межах України, але фактично не розпочав свою діяльність, довідки для призначення пенсії видають структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчі органи міських, районних у місті (у разі утворення) рад за місцем фактичного проживання на підконтрольній українській владі території в межах України.

Розмір заробітної плати для призначення пенсій таким особам визначається відповідно до підпунктів 1-5 пункту 4 цього Порядку.

Якщо державний орган перебуває на стадії ліквідації, довідку видає ліквідаційна комісія.

Таким чином, положення Порядку №750 підлягають врахуванню та застосуванню при видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад.

Колегія суддів звертає увагу, що спірна довідка № 276 від 18.12.2023 видана діючим на час її видачі Антимонопольним комітетом України, де працювала позивач та з державної служби була звільнена, у зв`язку з чим посилання відповідачів на вказаний Порядок №750, за наявності діючого на момент складення спірної довідки Порядку №622, який саме підлягав застосуванню під час складення довідок ОСОБА_1 , є необґрунтованими та безпідставними.

Порядок призначення пенсій державних службовців врегульований Постановою №622, чинною на час виникнення спірних правовідносин, а отже така підлягала застосуванню Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при переведенні позивача на пенсію державного службовця та обчисленні її пенсії як державного службовця.

Більше того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не може бути підставою для відмови особі у призначенні чи переведенні на пенсію державного службовця з підстави не узгодженості показників заробітної плати та її складових, зокрема, щодо розшифрування нарахованих сум індексації та щодо інших сум визначених в графі 7 форми довідки, враховуючи що вимоги до такої форми визначені правлінням ПФУ в діючому на момент її складення Порядку №622. Також, чинне на день розгляду заяви про призначення пенсії законодавство не дозволяло пенсійному органу обраховувати розмір пенсії із запитуваними розшифровками.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовило в переведенні позивача з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та не врахувало спірну довідку № 276 від 18.12.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Як зазначалося вище, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, вказав на дискреційні повноваження пенсійного органу щодо прийняття за даною справою рішення про переведення позивача на спірну пенсію, в межах заявлених підстав позову. Також, виходив з того, що судом надавалась оцінка питанню неврахування спірної довідки позивача при вирішенні питання про переведення на пенсію державного службовця, а тому вищевказане виключало можливість перевірки дотримання відповідачем всіх умов, визначених законодавством для прийняття позитивного рішення на користь позивача.

Щодо доводів апелянта-позивача, суд апеляційної інстанції вважає зазначити наступне.

Дійсно, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

У даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що суд першої інстанції досліджував питання неврахування довідки позивача. Однак, таке неврахування унеможливило перевірку всіх умов, передбачених законодавством.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 19.12.2023 із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення та про наявність підстав для врахування спірної довідки № 276 від 18.12.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), яка досліджувалась при розгляді цієї справи.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

При цьому, доводи викладені в апеляційних скаргах є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Мельничук В.П.