Справа № 280/6533/25
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Справа № 280/6533/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ( далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 14.05.2025 року № 28 про часткову відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням додатку до листа Головного управління статистики у Запорізькій області від 09.10.2024 року № 12.2-10/101/09-24 Середня номінальна заробітна плата одного штатного працівника галузі Будівництво по Запорізькій області у 1993-1999 роках;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.05.2025 року, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням додатку до листа Головного управління статистики у Запорізькій області від 09.10.2024 року № 12.2-10/101/09-24 Середня номінальна заробітна плата одного штатного працівника галузі Будівництво по Запорізькій області у 1993-1999 роках.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії за віком з урахуванням роботи в ЗАТ «Пусконалагоджувальне управління 203» за 1993-1998 роки, враховуючи інформацію щодо сееднього заробітку одного штатного працівника у галузі «Будівництва» по Запорізькій області на підставі довідки, виданої Головним управлінням статистики у Запорізькій області від 02.10.2024 року, та у зв`язку з тим, що в архівному управлінні Запорізької міської ради відомості про стаж та нарахування позивачу заробітної плати відсутні. Вказує, що з рішенням відповідача 1 про часткову відмову у перерахунку пенсії від 14.05.2025 роу № 28, позивач не згоден у повному обсязі, вважає відмову протиправною та такою, що порушує його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії. Покликається на те, що відповідальність за накопичення, зберігання, контроль за своєчасністю подання даних та забезпечення функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб покладено на відповідача, а за своєчасність подання на роботодавця. Відтак, пенсіонер не може нести відповідальність за відсутність даних в системі персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу. Стверджує, що довідка Головного управління статистики у Запорізькій області, не визнавалася нечинною та не скасовувалася, позивач вважає, що відсутні підстави для неврахування такої довідки про заробітну плату, позаяк відсутні докази зловживання пенсіонером своїми правами чи зазначення неправдивих відомостей. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву вх. № 42717 від 25.08.2025, де вказано, що позивач 07.05.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою № 1976 про зміну періоду заробітної плати 60 місяців до 01.07.2000. До заяви позивач надав довідку № 12.2-10/101/09-24 від 09.10.2024 року видану Головним управлінням статистики у Запорізькій області. Покликається на те, що враховуючи принцип екстериторіальності заяву про перерахунок пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та прийнято рішення №28 від 14.05.2025року про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 року згідно частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до підтвердження довідки про заробітну плату за результатами перевірки. Вказує, що оскільки відповідач був уповноважений на розгляд конкретної заяви позивача від 07.05.2025, проте територіальний орган Пенсійного фонду України уповноважений по розгляду питання щодо перерахунку пенсії в даному випадку може бути визначено лише територіальний орган за місцем проживання позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки довідка № 12.2-10/101/09-24 від 09.10.2024 року видана Головним управлінням статистики у Запорізькій області потребує підтвердження за результатами перевірки. Звертає увагу суду, що перевірку довідки має здійснити територіальний орган Пенсійного фонду України, вданому випадку - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог.

Відповідач 2 також надав відзив на позовну заяву вх. № 41921 від 19.08.2025,де вказано, що відповідач 2 заяву позивача про перерахунок пенсії не розглядав та рішення щодо неї не приймав, отже не вчиняв протиправних дій щодо позивача, а тому не має відповідати в частині позовних вимог про зобов`язання перерахувати пенсію позивачу відповідно до довідки № 12.2- 10/101/09-24 від 09.10.2024 року, виданої Головним управлінням статистики у Запорізькій області. Зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та сплатою страхових внесків. Стверджує, що відповідач 1, діяв відповідно до діючого законодавства, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Просить відмовити у позові.

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/6533/25. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 07.05.2025 року звернувся до органів ПФУ з заявою про перерахунок пенсії, до якої було долучено довідку № 12.2-10/101/09-24 від 09.10.2024 року виданої Головним управлінням статистики у Запорізькій області.

Заява від 07.05.2025 року за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, який своїм рішенням від 14.05.2025 № 28 відмовив у перерахунку пенсії, до підтвердження довідки про заробітну плату за результатами перевірки.

Позивач не погодившись з рішенням відповідача 1, з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до абз. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Особливості звернення за призначенням пенсії та особливості розгляду таких документів органом Пенсійного фонду України визначає Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Слі також зазначити, що частиною 3.ст 44 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив, що записами №№ 8-15 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 14.01.1986 року підтверджується, що позивач в період з 09.08.1988 року по 26.12.2009 року працював у Пуско-налагоджувальному управлінні № 203 тресту «Облагроспецмонтаж» (в подальшому Запорізьке орендне підприємство «Пуско-налагоджувальне управління-203», Закрите акціонерне товариство «Пуско-налагоджувальне управління-203»).

Згідно архівної довідки Архівного управління Запорізької міської ради від 25.09.2024 року № 04-25/А-1647, повідомлено, що документи установи «Пуско-наладочное управление № 203», ЗАТ «Пуско-налагоджувальне управління-203» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про стаж та нарахування заробітної плати на ОСОБА_1 немає можливості.

В свою чергу, листом Головного управління статистики у Запорізькій області від 09.10.2024 року № 12.2-10/101/09-24 повідомлено позивача, що згідно з даними Загальносоюзного класифікатора підприємств та організацій по Запорізькій області станом на 01 жовтня 1990 року Пусконаладочное управление № 203 треста «Облагроспецмонтаж» (рос.) (ідентифікаційний код 00910498) та далі (відповідно до інформації, наданої під час постановки на облік до Реєстру підприємств та організацій) Запорізьке орендне підприємство Пусконалагоджувальне управління № 203, перереєстроване в Закрите акціонерне товариство «Пуско-налагоджувальне управління 203» (20 лютого 1996 року), у період 1993-1998 років здійснювало діяльність у підгалузі 61134 «Пусконалагоджувальні організації», які включалися до галузі «Будівництво».

Вказаним листом надано наявну інформацію щодо середнього розміру номінальної заробітної плати одного штатного працівника галузі «Будівництво» по Запорізькій області у 1988-1999 роках.

Проте, спірним рішенням відповідач відмовив у врахуванні довідки № 12.2-10/101/09-24 від 09.10.2024 року, виданої Головним управлінням статистики у Запорізькій області, пославшись на відсутність підтвердження довідки про заробітну плату за результатами перевірки.

Слід зазначити, що відповідачем 1 відмовлено у перерахунку пенсії позивача до підтвердження довідки про заробітну плату за результатами перевірки, водночас доказів на підтвердження вжиття ним заходів для здійснення такої перевірки матеріали справи не містять.

Також, сам факт неможливості органу Пенсійного фонду провести перевірку відповідності відомостей щодо заробітної плати наданим документам, не є підставою для відмови у врахуванні заробітної плати, зазначеної в листі Головного управління статистики у Запорізькій області, враховуючи те, що підприємство-роботодавець наразі припинено.

Як свідчать надані докази, позивачем вжито залежні від нього заходи для отримання відповідних підтверджуючих документів, однак їх не надано з не залежних від позивача причин, що не може позбавляти його права на належне пенсійне забезпечення.

У постанові від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17 Верховний Суд зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 14.05.2025 року № 28 про часткову відмову в перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо способу захисту прав позивача, суд зазначає, що частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Водночас, адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Водночас, питання про наявність підстав для перерахунку позивачу пенсії відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, у даному випадку саме визначеного за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Закарпатській області.

За таких обставин, з метою ефективного поновлення прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 14.05.2025 року № 28 про часткову відмову в перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 07.05.2025, враховуючи висновки суду, викладені в мотивувальній частині цього рішення.

Обраний у справі судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення порушеного права позивача з урахуванням обставин цієї справи.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 908,40 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 14.05.2025 № 28 про часткову відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, площа Народна, буд. 4, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про перерахунок пенсії від 07.05.2025, враховуючи висновки суду, викладені в мотивувальній частині цього рішення.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, площа Народна, буд. 4, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.10.2025.

Суддя Л.Я. Максименко