Справа № 580/8104/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року справа № 580/8104/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яка полягає у відмові провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 березня 2025 р. щомісячної компенсаційної виплати в розмірі до 570 гривень згідно Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому від 16.09.2020 № 849, установлених з 1 жовтня 2021 р. особам, яким виповнилося 80 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області поновити нарахування та виплату з 01 березня 2025 р. ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році та відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому від 16.09.2020 № 849 установлено з 1 жовтня 2021 р. особам, яким виповнилося 80 років, щомісячну компенсаційну виплату в розмірі до 570 гривень у межах зазначеного розміру та з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивачки зазначила, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.03.2025, однак не встановив щомісячну компенсаційну виплату в розмірі 570 грн, яка була установлена до вказаного перерахунку.

Ухвалою від 21 липня 2025 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.08.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що використання коефіцієнтів до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до спеціальних законів (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), вжито для забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави шляхом справедливого та неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами із забезпеченням збалансованості бюджету. Зазначила, що у Головного управління відсутні правові підстави для перерахування та виплати позивачці пенсії з 01.03.2025 без обмеження максимальним розміром з урахуванням суми індексації відповідно Постанови КМУ Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році № 209 від 25.02.2025.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII.

Відповідно до розрахунку пенсії, протоколів перерахунку пенсії (а.с. 15-16), позивачці із 01.03.2023, 01.03.2024 встановлено компенсаційну виплату відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому від 16.09.2020 № 849 в сумі 570 грн.

Відповідно до розрахунку пенсії від 13.03.2025 відповідач здійснив нарахування компенсаційної виплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому від 16.09.2020 № 849 в сумі 149,53 грн.

20.05.2025 позивачка звернулась до відповідача із заявою про поновлення компенсаційної виплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому від 16.09.2020 № 849 в сумі 570 грн.

За наслідками розгляду звернення позивачки, листом від 17.04.2025 відповідач повідомив, що із 01.03.2025 їй встановлено компенсаційну виплату у розмірі 149,53 грн, в сумі, що не вистачає до 10340,35 грн.

Бездіяльність ГУ ПФУ в Черкаській області, яка полягає у відмові провести нарахування та виплату з 01.03.2025 щомісячної компенсаційної виплати без обмеження максимальним розміром позивачка вважає протиправною, а тому звернулась в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

16.09.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 849 Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому, пунктом 1 якої установлено з 1 березня 2021 року особам, яким виповнилося 80 років і більше, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік, щомісячну компенсаційну виплату в розмірі до 500 гривень у межах зазначеного розміру.

Щомісячна компенсаційна виплата особам, які отримують пенсію та досягли 80-річного віку після 1 березня 2021 року, встановлюється і виплачується з дати досягнення ними зазначеного віку.

Пункти 1-3 Постанови № 849 втратили чинність на підставі Постанови КМ № 168 від 24.02.2023.

24.02.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі Постанова № 168).

Пунктом 8 Постанови № 168 установлено із 1 березня 2023 року щомісячну компенсаційну виплату особам, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік:

яким виповнилося 80 років і більше, - у розмірі до 570 гривень;

яким виповнилося 75 років до досягнення 80-річного віку, - у розмірі до 456 гривень;

яким виповнилося 70 років до досягнення 75-річного віку, - у розмірі до 300 гривень.

Щомісячна компенсаційна виплата особам, які досягли 70-, 75- і 80-річного віку після 1 березня 2023 року, встановлюється і виплачується з дати досягнення ними відповідного віку.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що особам, які досягли 80-річного віку, розмір пенсії яких не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік, встановлюється щомісячна компенсаційна виплата до пенсій у розмірі до 570 гривень.

Суд встановив, що розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік становить 10340,35 грн (https://www.pfu.gov.ua/2121350-pokaznyk-serednoyi-zarobitnoyi-platy-za-2020-rik/).

Таким чином, у випадку коли розмір пенсії особи, яка досягла 80-річного віку, розмір пенсії якої не досягає 10340,35 грн, встановлюється щомісячна компенсаційна виплата до пенсії у розмірі до 570 гривень.

Суд встановив, що відповідно до протоколів перерахунку пенсії (а.с. 15-16), позивачці із 01.03.2023, 01.03.2024 встановлено компенсаційну виплату відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому від 16.09.2020 № 849 в сумі 570 грн, тобто у максимальному розмірі, оскільки загальний розмір пенсії становив: 9385,64 грн, 9922,88 грн відповідно.

У свою чергу, відповідно до розрахунку пенсії від 13.03.2025 відповідач здійснив нарахування спірної компенсаційної виплати в сумі 149,53 грн, тобто у розмірі, що не вистачала до розміру 10340,35 грн, оскільки сума пенсії позивачки саме у березні 2025 року вперше наблизилась до розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач, установлюючи спірну виплату у розмірі 149,53 грн, діяв у межах та спосіб встановлений Законом, оскільки право на спірну виплату нерозривно пов`язане із розміром пенсії особи (встановлюється у разі коли розмір пенсії не досягає 10340,35 грн).

Суд зазначає, що спірна виплата не є сталою про що свідчить наявність приставки до 570 гривень у Постанові № 168, що зумовлена метою її встановлення (збільшення розміру пенсій вікових категорій громадян з метою їх наближення до розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік).

Покликання представниці позивачки на те, що розміри середньої місячної заробітної плати у 2025 році складають більші обсяги ніж 10340,35 грн суд відхиляє, як необґрунтовані, оскільки Постанова № 168 пов`язує право на спірну компенсаційну виплату саме із розміром середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2020 рік.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 21.10.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК