Справа № 554/14185/25
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/194/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якій просить скасувати постанову серії ЕНА № 5746345 від 18.09.2025 року про накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5746345, винесеної 18.09.2025 р. старшим інспектором УПП в Харківській області капітаном поліції Кузнецовим Д.С., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУАП, а саме за те, що 18.09.2025 о 08:38 год. На а/д М 18 8 водій керував ТЗ DAF д.н.з. НОМЕР_1 з н/причіпом АР11902ХF, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (н/причіп), чим порушив п.п. 31.3 Б ПДР України , ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», в результаті чого застосовано штраф у розмір 340 грн. ОСОБА_1 з вказаною постановою категорично не погоджується, вказує, що обставини , які викладені в ній не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що з початку червня 2025 року спеціалізований напівпричіп НПР самоскид LAG НОМЕР_2 знаходився на ремонті в м. Харкові, який проводився працівниками ПП «Полтавська пивна компанія» відповідно до умов договору № 05-03-25/2 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту автомобілів від 05.03.2025 . після завершення ремонтних робіт, спеціалізований напівпричіп НПР самоскид LAG НОМЕР_2 шляхом часткового навантаження на автомобіль DAF д.н.з. НОМЕР_1 18.09.2025 р. був евакуйований до місця постійної дислокації для проведення обов`язкового технічного контролю, який з не залежних від позивача та власника ТЗ причин не можливо було пройти вчасно до 27.08.2025 р.. через технічні несправності н/причепу. Тиванюк В.А. зазначає, що по дорозі до суб`єкта проведення обов`язкового технічного контролю він був зупинений працівниками патрульної поліції та на нього було складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Позивач вказує, що працівники поліції взагалі не хотіли розібратися в ситуації, що склалася. Він повідомляв, що н/причіп був тривалий час на ремонті, що унеможливлювало проходження ОТК, та про те, що він сам евакуйовує даний ТЗ для його проведення з метою подальшої експлуатації за призначенням. Позивач зауважує, що після винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності , цей же екіпаж, наздогнавши його , трохи більше чим через годину, склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, знову за те, що він керував ТЗ DAF д.н.з. НОМЕР_1 з н/причіпом НОМЕР_3 , який підлягає обов`язковому технічному контролю (п/причіп), але своєчасно його не пройшов. ОСОБА_1 зазначає, що 18.09.2025 року після евакуації спеціального напівпричіпу НПР самоскиду LAG АР 1192 ХF до суб`єкта проведення обов`язкового технічного контролю - ТОВ «Діагностувальний центр транспортних засобів», останній було визнано технічно справним, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №00887-03110-25 від 18.09.2025 р. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5746345 від 18.09.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 30 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16 жовтня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшов відзив Департаменту патрульної поліції на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 18.09.2025 о 08.38 капітаном поліції Кузнецовим Денисом Сергійовичем, старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківській області ДПП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була винесена постанова серії ЕНА № 5746345 від 18.09.2025 за частиною третьою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що останній керував транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_4 з н/причіпом НОМЕР_3 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (н/причіп), чим порушив вимоги пункту 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та вимоги статті 35 Закону України «Про дорожній рух». Транспортний засіб був зупинений на підставі пункту один частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» працівникам поліції стало відомо, що транспортний засіб DAF, номерний знак НОМЕР_4 з напівпричіпом АР1190XF не пройшов обов`язковий технічний контроль (н/причіп). ОСОБА_1 поліцейський пояснив причину зупинки транспортного засобу та підстави застосування поліцейськими превентивних заходів. Позивачеві в повному обсязі були роз`ясненні його права, передбачені ст.. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджено підписами позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови. Представник відповідача вказує, що під час дії воєнного стану зупинка транспортного засобу може бути правомірною не лише на підставах, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», але й відповідно до положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Це означає, що поліцейські та інші уповноважені особи можуть зупиняти транспортні засоби для перевірки документів, огляду автомобіля або з інших причин, пов`язаних із забезпеченням безпеки та порядку в умовах воєнного стану. Під час перевірки зупиненого транспортного засобу було встановлено, що у водія транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_3 , яким керував Позивач, відсутні документи про проходження обов`язкового технічного контролю для вищевказаного напівпричіпу. Враховуючи технічні характеристики напівпричіпу марки LAG, номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є спеціалізованим напівпричіпом н/пр-самоскид 3-осі; переобладнаний у 2022 році; універсальний контейнеровоз/зерновоз для перевезення конт. типу 1А, повною масою 39000 кг., то в такому разі, з урахуванням вантажного типу транспортного засобу відповідно до наведених вимог частини сьомої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому щорічному технічному контролю. Разом з тим, станом на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме станом на 18.09.2025 року позивач порушив вказані норми, не провівши вчасно технічний контроль напівпричіпу марки LAG, номерний знак НОМЕР_3 . Разом з тим, позивач здійснював рух транспортного засобу з напівпричепом без відповідних документів, що підтверджують проходження обов`язкового технічного контролю напівпричіпа. Представник відповідача вказує, що за допомогою онлайн-сервісу для перевірки протоколу обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, які здійснюють вантажні, комерційні та громадські перевезення на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, який розміщений за посиланням https://hsc.gov.ua/2024/03/20/onlajn-servis-dlya-perevirkiprotokolu- obov-yazkovogo-tehnichnogo-kontrolyu-transportnih-zasobiv/ дає змогу здійснювати перевірку наявності та дійсності протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу за такими критеріями: номерний знак транспортного засобу; номер протоколу ОТК; VIN код. Крім того, представник відповідача просить суд звернути увагу на те, що відповідно до офіційного веб-сайту ГСЦ МВС України щодо перевірки діючого ОТК за номерним знаком НОМЕР_5 , який належить напівпричіпу LAG моделі 0-3-39CD, дата проходження ОТК 18.09.2025, тобто, вже після винесеної оскаржуваної постанови. Крім того, Позивач за змістом позовної заяви та переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора № 475957 підтверджує той факт, що станом на 08.38 18.09.2025 у нього був відсутній ОТК напівпричіпу марки LAG, моделі 0-3-39CD, номерний знак НОМЕР_5 , тому сторона відповідача вважає, що правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності (а.с.35-46).

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені ч. 3 ст.121 КУпАП.

Судом встановлено, 18.09.2025 року о 08.51 год. старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції Кузнецовим Д.С. ухвалено постанову про те, що 18.09.2025 р. о 08 год. 38 хв. А/Д М18 8водій керував ТЗ DAF, номерний знак АР6921IE з н/причіпом АР1190XF, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (п/причіп), чим порушив п.п. 31.3 Б ПДР, ст.. 35 ЗУ «Про дорожній рух» - Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення , відповідальність, за яке передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП (а.с.13-14).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001р. № 1306, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 16 Закону N 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху України).

Як вказано у пункті 1.1 Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пунктів 1.3 та 1.4 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначаються транспортні засоби, які підлягають обов`язковому технічному контролю та періодичність його проходження, а також визначають транспортні засоби, які звільнені від проходження обов`язкового технічного контролю.

Так згідно з пунктами 1 - 3 частини 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно п.31.3.б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Положеннями ч.3 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 вказаного Закону, обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналогічні норми містяться у п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (далі - Інструкція № 1395).

Згідно з п. 9 - 10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 вбачається, що власником спеціалізованого напівпричепа н/пр-самоскид 3-осі,який переобладнаний у 2022 році; універсальний контейнеровоз/зерновоз для перевезення конт. типу 1А, повною масою 39000 кг. марки LAG, номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Відповідно до витягу із Інформаційного порталу Головного сервісного центру МВС,

щодо перевірки діючого ОТК за номерним знаком НОМЕР_5 , який належить напівпричіпу LAG моделі 0-3-39CD, дата проходження ОТК 18.09.2025, тобто, вже після винесеної оскаржуваної постанови (а.с.51).

Доводи, які викладені в позовній заяві, відносно того, що транспортний засіб напівпричіп LAG моделі 0-3-39 CD не міг пройти ТО вчасно, оскільки перебував на ремонті є необґрунтованими, та розцінюються судом, як спосіб захисту, з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Позивачем на підтвердження своїх доводів надано договір № 05-03-25/2 про надання послуг з технічного обслуговування , ремонту автомобілів, який укладено між ОСОБА_2 та ПП «Полтавська пивна компанія» (а.с.24-28) .

Також позивачем надано Договір № 02/06-25 про надання в тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення укладено 02 червня 2025 р. , укладеного між ТОВ «АРПРОМ» та ОСОБА_2 , предметом якого є надання в оренду приміщення за адресою м. Харків, вул.. Ковтуна, 60 для використання під ремонт спеціального напівпричепа НПР самоскида LAG НОМЕР_5 (а.с.22-23).

Вказані докази не підтверджують факту, що в момент зупинки транспортного засобу, а саме 18.09.2025 р. транспортний засіб здійснював перевезення напівпричепа LAG НОМЕР_5 після завершення ремонтних робіт останнього, що унеможливлювало проходження вчасного ТО. Дана обставина не позбавляє обов`язку позивача дотримуватись норм ПДР України, зокрема,щодо проходження обов`язкового технічного контролю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позивач за змістом позовної заяви та переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора № 475957 підтверджує той факт, що станом на 08.38 год. 18.09.2025 у нього був відсутній ОТК напівпричіпу марки LAG, моделі 0-3-39CD, номерний знак НОМЕР_5 .

При цьому, перебування напівпричепа LAG НОМЕР_5 на ремонті, навіть якби ця обставина і була доведеною, не є підставою для його експлуатації з порушенням ПДР України.

У постанові у справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Наявність у матеріалах справи відеозапису, який підтверджує факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про доведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909.

Отже, з підстав норм права вбачається, що поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи, за своїм внутрішнім переконанням, докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, був зроблений правильний висновок про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП, повністю підтверджується наданими відповідачем доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5746345 від 18 вересня 2025 року винесена інспектором у межах повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5746345 від 18 вересня 2025 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121КУпАП, та закриття провадження по справі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНКППО НОМЕР_7 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, місце знаходження, 03048 м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3, .

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції, місце знаходження м. Харків, вул.. Шевченка,315А, код ЄДРПОУ .

Суддя Л.І.Савченко