Справа № 120/5105/25
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 жовтня 2025 р. Справа № 120/5105/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

15.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, у розмірі до 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, як військовослужбовцю за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Ухвалою суду від 21.04.2015 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою витребувано у Військової частини НОМЕР_2 інформаційний витяг або довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей ОСОБА_1 за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року; інформаційний витяг або копію журналу бойових дій за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року (у разі неможливості - інформацію щодо наявності записів стосовно ОСОБА_1 ; інформаційний витяг або книгу оперативно-службової діяльності за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року в розрізі інформації щодо ОСОБА_1 ; відомості з журналу надходжень розпоряджень по підрозділу, в якому проходив службу ОСОБА_1 та інформацію щодо виконання вказаних розпоряджень саме позивачем за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року; у разі відсутності ОСОБА_1 у списках про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року, інформацію щодо місця перебування позивача та виду виконуваних ним бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 за цей період; іншу інформацію щодо документів, що підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії із зазначенням кількості днів помісячно такої участі за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року або інформацію, що спростовує його участь в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Витребувано у Військової частини НОМЕР_2 докази направлення документального підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії до Військової частини НОМЕР_1 .

24.04.2025 року від представника третьої особи на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 листом від 09.01.2025 року №04.3.2/Н-13103/20 надано відповідь на претензію позивача, в якій вказано, що за результатами перевірки наявної інформації про безпосередню участь у бойових діях або заходах в журналі службово-бойових дій першого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону №301 від 07.01.2023 року встановлено, що відносно ОСОБА_1 у періоди з 01.01.2023 року по 14.02.2023 року відомостей про прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах не обліковано.

Зокрема вказав, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Однак, з 01.01.2023 року відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 року №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

27.05.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що підтвердження участі у бойових діях або заходах та виконання бойових (спеціальних) завдань ОСОБА_1 у формі інформації про безпосередню участь у бойових діях, згідно вимог Порядку №36, за період проходження служби в НОМЕР_3 прикордонному загоні від Військової частини НОМЕР_2 , в якій він перебував у службовому відрядженні, не надходило, а тому Військова частина НОМЕР_1 накази на виплату збільшеної додаткової винагороди за періоди з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року не видавала.

Вказав, що у військової частини відсутні підстави для здійснення виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року, оскільки обов`язок у відповідача з виплати позивачеві суми додаткової винагороди в збільшеному розмірі виникає лише в разі отримання належного підтвердження факту участі останнього безпосередньо бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи у відповідному районі. При цьому перебування позивача у службовому відрядженні зазначених фактів не доводить.

Разом з тим, представник відповідача зазначив, що виплата збільшеної додаткової винагороди за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року позивачу не передбачена, оскільки відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №26 від 02.02.2023 року «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», №52 від 01.03.2023 року «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область не входила у вказаний період до районів ведення воєнних (бойових) дій, визначених рішенням командування Сил Оборони України.

З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що оскільки докази безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період відсутні, відповідно підстави для задоволення даного адміністративного позову теж відсутні.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

ОСОБА_1 у 2023 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6-ос від 04.01.2023 року позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_4 прикордонного загону, з 04.01.2023 року, з метою прийняття участі у заходах.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №101-ос від 15.02.2023 року позивач прибув із службового відрядження, з НОМЕР_4 прикордонного загону, з 15.02.2023 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №97-ОС від 16.02.2023 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, як такого, що вибуває для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника НОМЕР_5 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 16.02.2023 року.

В період 04.01.2023 по 14.02.2023 ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні (Військовій частині НОМЕР_2 ). У вказаний період службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.

На виконання вимог Постанови №168, Наказу №628-АГ та Порядку №36 Військовою частиною НОМЕР_1 за період з січня 2023 року по лютий 2023 року ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, в розмірі до 30 000 грн.

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №78-ОС від 07.02.2023 року "Про виплату додаткової винагороди" за період з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. (на підставі листа НОМЕР_4 прикордонного загону від 03.02.2023 року №22/773-23-вих).

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №203-ОС від 07.04.2023 року "Про виплату додаткової винагороди" за період з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року виплачено додаткову винагороду в розмірі 15 000 гривень (на підставі листів НОМЕР_4 прикордонного загону від 08.03.2023 року №22/1729-23-вих, від 15.03.2023 року №22/1919-23-вих, від 01.04.2023 року №22/2479-23-вих та розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.04.2023 року №11/16241/23-вих "Щодо доведення завдань"), що підтверджується Інформацією про грошове забезпечення стосовно позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 (додаток №4).

Водночас, позивач наголошує, що в період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, а тому має право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.

Вважаючи, бездіяльність відповідача щодо не виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно статті 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону №2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Закон України "Про Збройні Сили України", Закон України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно із Інструкцією "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 року №558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року №854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено військовий стан, строк дії якого в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України і який діє дотепер.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзаців 2-8 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 28.06.2023 року №3161-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби (та деяким іншим передбаченим у постанові категоріям осіб), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою виконання вимог Постанови №168 та врегулювання правовідносин щодо виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України передбаченого цієї постановою грошового забезпечення, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 31.03.2022 року №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168" (далі - Наказ №164).

Пунктом 1 Наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які проходять військову службу в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30 000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2 Наказу №164-АГ розкрито зміст терміну "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі бойові дії або заходи), а нормою абзацу 7 пункту 3 Наказу №164-АГ передбачено, що з метою підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надають останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Форма довідки затверджена додатком №1 до Наказу №164-АГ.

30.07.2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 21 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168", який набрав чинності з 01.08.2022 року та застосовувався до 30.11.2022 року.

Вподальшому, видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 року №628-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168", який підлягав виконанню з 01.12.2022 року.

Надалі, Міністерством внутрішніх справ України видано Наказ від 26.01.2023 року №36 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", який застосовувався з 01.02.2023 року включно.

Таким чином, суд зауважує, що питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України спірної додаткової винагороди за період з 04.01.2023 року по 12.02.2023 року врегульовано Наказом Адміністрації Держприкордонслужби №628-АГ та Наказом Міністерства внутрішніх справ України №36.

Так згідно з пунктом 3 Наказу №628-АГ та пунктом 4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них);

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або в заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

З аналізу вищевказаних положень пункту 1 Постанови №168 випливає, що для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. на період дії воєнного стану він має відповідати одній із таких умов:

1) безпосередня участь у бойових діях;

2) здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

З вищезазначеного слідує, що обов`язковими умовами виплати позивачу додаткової грошової допомоги у розмірі 100 000 грн. є належне підтвердження факту безпосередньої участі бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи у відповідному районі.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних доказів того, що у період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, в позивача також відсутні довідки, що передбачені абзацом 2 пункту 8 Наказу №628-АГ та абзацом 2 пункту 5 Порядку №36.

При цьому, як зазначалась судом вище, вказані довідки, являються належним підтвердженням, яке надається прикордонним загоном, у складі якого відряджені військовослужбовці беруть (брали) участь у бойових діях або заходах, прикордонному загону, в якому такі військовослужбовці перебувають на фінансовому забезпеченні, та є безпосередньою підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі, передбаченому Постановою №168.

Як вбачається з матеріалів справи, підтвердження участі у бойових діях або заходах та виконання бойових (спеціальних) завдань ОСОБА_1 у формі інформації про безпосередню участь у бойових діях, згідно вимог Порядку №36, за період проходження служби в НОМЕР_3 прикордонному загоні від військової частини НОМЕР_2 , в якій він перебував у службовому відрядженні, не надходило, а тому військова частина НОМЕР_1 накази на виплату збільшеної додаткової винагороди за період з 04.02.2023 року по 14.02.2023 не видавала.

Крім того, посилання позивача на те, що у спірний період він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області є безпідставними з огляду на наступне.

Так, суд звертає увагу, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

У період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Разом з тим, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №26 від 02.02.2023 року «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», №52 від 01.03.2023 року «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область не входила у вказаний період до районів ведення воєнних (бойових) дій, визначених рішенням командування Сил Оборони України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що матеріалами справи не підтверджені обставини безпосередньої участі позивача з 04.01.2023 року по 12.02.2023 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а тому підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 гривень розмірі відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у відповідача не було підстав для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, згідно з Постановою №168 за період з 04.01.2023 року по 14.02.2023 року, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши дії суб`єкта владних повноважень, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи відсутність судових витрат, питання про їх розподіл, судом не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 );

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович