Справа № 520/26402/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

20 жовтня 2025 року Справа № 520/26402/25

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Олексій Котеньов, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 06.07.2021 року, відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області призначити Позивачеві пенсію за віком з 06.07.2021 року та здійснити виплату недоплаченої частини пенсії з 06.07.2021 року, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.121 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Позивач звернулась до суду 03.10.2025 з позовними вимогами про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити їй пенсію за віком з 06.07.2021 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.09.2022 №40 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Згідно з поясненнями позивача, пенсію їй призначено лише з жовтня 2023 року. Таким чином, з моменту прийняття рішення органом Пенсійного фонду (21.09.2022 року) до моменту звернення до суду (03.10.2025 року) минуло понад три роки, що істотно перевищує встановлений законом шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі №813/3756/17, відповідно до якої встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський суд) від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Поряд із цим, ЄСПЛ звертав увагу на те, що "застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007)".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

Позивач подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій зазначила, що вона не зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та здійснення виплати недоплаченої частини пенсії з 06 липня 2021 року. Позивач також вказала, що жодної відповіді від відповідача щодо підстав непризначення пенсії за віком за минулий період та невиплати недоплаченої частини пенсії з 06 липня 2021 року вона не отримувала.

Крім того, позивач зазначила, що вона проживає в Салтівському районі м. Харкова, який є найбільш постраждалим від наслідків збройної агресії з огляду на його розташування. З початку повномасштабного вторгнення противник фактично щоденно здійснює обстріли цього району. Протягом 2022-2023 років у м. Харкові тривалий час не працювали державні та комунальні установи. Більшість установ у цей період не функціонували під час повітряних тривог, які оголошувалися по декілька разів на добу. Внаслідок обстрілів мали місце численні випадки відключення електроенергії або повного знеструмлення цілих районів міста.

Позивач вказала, що є пенсіонером, особою похилого віку, і має підвищену чутливість до звуків вибухів, польотів повітряних літальних апаратів та загалом до ситуації, що склалася в країні. З огляду на її психологічний стан, артилерійські, ракетні та авіаційні обстріли району, де вона проживає, спричиняють їй психічні страждання та перешкоджають вести нормальне життя. Це, зокрема, стало однією з причин неподання позовної заяви раніше. У 2023 році внаслідок влучання ворожого безпілотного літального апарата було пошкоджено її житло.

Також позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_2 , що спричинило їй, як матері, глибокі та тривалі душевні й психічні страждання, які вона переживає й на теперішній час. Інший син ОСОБА_3 - проходить військову службу у Збройних Силах України та захищає Батьківщину.

Крім того, у 2023 році в позивача було викрадено транспортний засіб (заява до СУ ГУНП у Харківській області від 24.05.2023 року, відомості внесено до ЄРДР № 0000607, цивільна справа № 645/3235/24 загальновідома інформація), що завдало їй суттєвих психічних страждань та потребувало значних часових витрат у зв`язку з участю в досудовому розслідуванні та цивільному провадженні.

З 2022 року і по теперішній час позивач періодично вимушена виїжджати до родичів у передмістя та до знайомих у західні області України, особливо після повітряних атак та вибухів. Упродовж цього періоду вона мала та має реальні побоювання за своє життя та здоров`я, а також за життя і здоров`я своїх близьких.

Таким чином, неподання позовної заяви раніше було зумовлене як її психічним і моральним станом, так і реальними обставинами, що склалися як у державі загалом, так і особисто щодо позивача. Через ці обставини вона реально побоювалася вчиняти дії з підготовки та подання позову, що призвело до його несвоєчасного подання.

Розглянувши матеріали поданого адміністративного позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб, прав та інтересів юридичних ociб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових ociб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на викона

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2023 р. по справі № 380/14985/21 дійшов також наступного висновку: «поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з позовом.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущений; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Щодо питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, то вказане питання було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.

У вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Безперечно, вказані обставини могли утруднити дотримання строку звернення до суду, однак указані доводи не підтверджені достатніми та належними доказами, водночас, введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах.

Судом з рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.09.2022 №40 встановлено, що позивач із заявою про призначення пенсії звернулася до відповідача 05.09.2022.

Тобто позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії під час дії воєнного стану, що свідчить про наявність у неї можливості реалізовувати свої права, незважаючи на складну безпекову ситуацію в регіоні. Відповідно, сам факт запровадження воєнного стану та складні життєві обставини не можуть бути розцінені як об`єктивно непереборні причини, які б унеможливили своєчасне звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, позивач не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що протягом установленого законом шестимісячного строку вона була позбавлена реальної можливості звернутися до суду або що існували обставини, які безпосередньо перешкоджали їй здійснити таке звернення.

Суд зазначає, що Харківський окружний адміністративний суд під час дії воєнного стану продовжував здійснювати правосуддя та функціонував у встановленому законом порядку, що забезпечувало можливість учасникам процесу реалізовувати своє право на звернення до суду.

Позивач у заяві зазначає, що пропуск строку звернення до суду зумовлений тяжкими сімейними обставинами, а саме смертю одного із синів та проходженням військової служби іншим сином, що, на її думку, об`єктивно ускладнило можливість своєчасного звернення до суду.

Суд бере до уваги наведені обставини, однак зазначає, що самі по собі ці обставини не свідчать про наявність об`єктивно непереборних перешкод, які унеможливили подання позовної заяви у встановлений законом строк, та не підтверджені належними доказами у матеріалах справи.

До суду не надано жодних доказів того, що позивач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на звернення до суду, відтак, причини, вказані у заяві, не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з приписами частини 5 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 259, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ