Справа № 520/10883/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 р. Справа № 520/10883/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 08.07.24 по справі № 520/10883/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнанними протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, апелянт), в якому просив:

- визнати дії ГУ ПФУ в Харківській області які полягають у обмеженні йому індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі-Постанова №168) максимальним (граничним) розміром 1500 грн з 01.03.2023 протиправними;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити йому пенсію з урахуванням індексації пенсії, відповідно до пункту 2 Постанови №168, нарахованої із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197, в повному обсязі без обмеження розміру індексації в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн та без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2023, з урахуванням проведених виплат;

- визнати дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у не виплаті йому індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»(далі-Постанова №185) з 01.03.2024 протиправними;

- визнати дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні йому індексації пенсії, встановленої Постановою №185 максимальним (граничним) розміром 1500 грн та обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.03.2024 протиправними;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити обмеженні йому пенсію з урахуванням індексації пенсії, відповідно до пункту 2 Постанови №185, нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796, в повному обсязі без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 17 пункту 2 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн та без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2024, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 з 01.03.2023 виплати сум індексації пенсії на підставі Постанови №168 максимальним розміром 1500,00 гривень.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2023 відповідно до Постанови 168 , нарахованої із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197, в повному обсязі без обмеження розміру індексації в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн, з урахуванням проведених виплат.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у не виплаті ОСОБА_1 з 01.03.2024 індексації пенсії, встановленої Постановою № 185.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 виплати сум індексації пенсії на підставі Постанови №185 максимальним розміром 1500,00 гривень.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2024 суми індексації пенсії на підставі Постанови №185 без обмеженням максимальним розміром, в повному обсязі без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пунктом 2 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн та без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2024, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просило скасувати судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/13492/23 пенсію позивача перераховано з 01.03.2023 з урахуванням індексації , встановленої Постановою №168, без обмеження максимальним розміром. Розмір пенсії позивача після перерахунку склав 25610,95 грн. У перерахованому розмірі пенсія виплачується з 01.12.2023.

Розмір пенсії за перерахунком було зафіксовано на дату проведення перерахунку за рішенням суду. У подальшому у зв`язку з проведенням перерахунків згідно зі змінами в законодавстві, пенсія нараховується з урахуванням зафіксованого максимального розміру, але не нижче раніше призначеної пенсії.

Апелянт звернув увагу, що «пенсія» та «індексація» є різними поняттями. Встановлення верхньої межі суми індексації не є тотожним регулюванню саме максимального розміру пенсії.

Постанова №168 та Постанова №185 є чинними, не суперечать вимогам закону, у встановленому законом порядку протиправними не визнавались та містять імперативну вимогу щодо граничної межі розміру збільшення, з огляду на що підлягають застосуванню Головним управлінням.

Зазначив, що відповідач правомірно обмежив суму індексації пенсії до виплати, що обумовлено умовами виплати такої індексації.

Враховуючи, що пенсія позивача з 01.03.2023 проіндексована в розмірі 1500 грн, що відповідає п.10 Постанови №168 та з 01.03.2024 - в розмірі 1500 грн, що відповідає п.3 Постанови №185, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати індексацію до пенсії позивача з березня 2023 року без застосування п.10 Постанови №168 та з березня 2024 року- без застосування п.3 Постанови №185.

Позивач правом на подання відзиву на апеляцію не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 ( далі- Закон № 2262-ХІІ) у розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №520/11139/22, яке набрало законної сили 18.02.2023, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2022 з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі-Постанова №118) , у розмірі 70% грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі №520/13492/23, яке набрало законної сили 07.09.2023, зобов`язано ГУ ПФУ у Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2023 з урахуванням індексації, встановленої Постановою № 168, без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з протоколом перерахунку ГУ ПФУ в Харківській області пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, підсумок пенсії позивача ( з надбавками та індексацією) склав 25610,95 грн, який складається з основного розміру пенсії - 20655,88 грн, індексації базового ОСНП 2022 -2891,82 грн, індексації базового ОСНП 2023- 1500 грн, надбавки до пенсії як учасника АТО учасника бойових дій (ст.6)-523,25 грн, надбавки як учасника бойових дій- 40 грн (а.с.11).

З 01.03.2024 ОСОБА_1 на виконання Постанови №185 ГУ ПФ в Харківській області проведено індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення) у розмірі 0,0796, з урахуванням п. 3 Постанови №185, в сумі 1500 грн.

Зазначене підтверджується протоколом перерахунку пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Харківській області з 01.03.2024, відповідно до якого підсумок пенсії позивача з надбавками склав 27177,95 грн, який складається з основного розміру пенсії 20655,88 грн, індексації базового ОСНП 2022 -2891,82 грн, індексації базового ОСНП 2023- 1500 грн, індексації базового ОСНП 2024 - 1500 грн, надбавка до пенсії як учасника АТО учасника бойових дій (ст.6)-523,25 грн, як учасника бойових дій- 40 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії розмір пенсії позивача склав 25610,95 грн (а.с.11).

Не погодившись з діями відповідача, які полягають у невиплаті йому індексації відповідно до Постанови № 168 та Постанови №185 із застосування граничного розміру збільшення 1500 грн в результаті такого перерахунку та з обмеженням його пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі-Закон №3668-VI) та /або іншого акта.

Суд виходив з того, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Послався на правові позиції Верховного Суду, викладені ним у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 у справі №240/7087/20, від 17.02.2022 у справі №640/11168/20, від 18.05.2022 у справі №380/12337/20.

З огляду на наведене, суд вважав, що станом на 01 березня 2023 року та на 01 березня 2024 року Закон не містив положень, якими б були передбачені обмеження пенсії військовослужбовців будь-яким максимальним розміром.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина 1 статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Спеціальні умови, норми і порядок пенсійного забезпечення за особливостями спеціального статусу громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, визначені цим Законом, який має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку із незгодою позивача із діями відповідача щодо обмеження граничним розміром у 1500,00 грн підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення його пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, із застосуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,197, проведеного відповідно до вимог пункту 10 Постанови № 168 та із застосуванням коефіцієнту збільшення 0,0796, проведеного відповідно до вимог пункту 3 Постанови №185 , а також із обмеженням його пенсії максимальним розміром.

Повноваження щодо визначення розміру та порядку проведення індексації пенсії шляхом її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду надано Кабінету Міністрів України на виконання вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі- Закон №1058-ІV), у зв`язку із чим з 2019 року Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (далі - Порядок № 124), з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, впроваджено формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

При цьому, згідно з пунктом 5 Порядку № 124 кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Тобто, запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом № 2262-ХІІ, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій (грошові доходи населення підлягали індексації лише у межах розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення у разі перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації, який установлювався в розмірі 103 відсотка).

Так, пунктом 1 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Положеннями пункту 2 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом .

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. 10 Постанови №168, у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Пунктом 1 Постанови №185 установлено, що з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Згідно з пунктом 3 Постанови №185 у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, з 01.03.2023 проводиться перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення) у розмірі 1,197 , але не більше 1 500 грн; з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення) у розмірі 1,0796, але не більше 1 500 грн відповідно.

Системний аналіз вищевказаних законодавчих положень свідчить про те, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

При цьому, як нормами ст. 42 Закону № 1058-IV, так і положеннями ст. 64 Закону № 2262-ХІІ, Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.

Отже, приписами Постанови №168 та Постанови №185 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500,00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання п. 2 Постанови №168 та п.3 Постанови №185.

Тобто, це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн.

Матеріали справи свідчать, що з 01.03.2023 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії на підставі Постанови №168 із застосуванням коефіцієнту 1,197 та обчислено розмір підвищення в сумі 1500 грн, що відповідає визначеному згаданою Постановою коефіцієнту підвищення з урахуванням її пункту 10 в частині обмеження розміру такого підвищення - 1,197, а з 01.03.2024 - на підставі Постанови №185 із застосуванням коефіцієнту 1,0796 та обчислено розмір підвищення в сумі 1500 грн, що відповідає визначеному згаданою Постановою коефіцієнту підвищення з урахуванням її пункту 3 в частині обмеження розміру такого підвищення - 1,0796.

При цьому колегія суддів зазначає, що загальновідомим є факт введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України воєнного стану.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких водночас пов`язане з небезпекою для життя і здоров`я.

Повномасштабна війна та погіршення матеріального становища українців завдали суттєвих втрат добробуту мільйонів домогосподарств в Україні. Саме тому підтримка фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави часто є єдиним джерелом доходів - вкрай важливою для Уряду.

Саме з цією метою Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про здійснення індексації пенсій з 01.03.2023, з 01.03.2024 з обмеженням верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що оскільки відповідач з 01.03.2023 та з 01.03.2024 нарахував позивачу індексацію у розмірі 1500 гривень, що відповідає вимогам Постанови №168 та Постанови №185, суб`єктом владних повноважень не було вчинено протиправних дій, а тому його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача.

Колегія суддів зауважує, що встановлення граничної суми індексації пенсії не можна ототожнювати з обмеженням максимального розміру такої пенсії, що було зроблено судом першої інстанції.

Посилання суду першої інстанції на відповідні висновки Верховного Суду та Конституційного Суду України не є релевантними до позовних вимог ОСОБА_1 про обмеження індексації його пенсії максимальним розміром 1500 грн, адже вони стосуються саме обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром на підставі ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, водночас в цьому випадку мова йде про визначення розміру індексації пенсії, що не є тотожним встановленню максимального розміру пенсії.

Судова колегія звертає увагу, що відповідно до позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлював правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат. ЄСПЛ не заперечує право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат. Така практика свідчить про достатньо широке "поле" для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

ЄСПЛ визнає можливість, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі враховує всі відповідні обставини справи й з`ясовує, чи було законним таке втручання, чи мало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа «Valkov and Others v. Bulgaria» (заява N 2033/04); справа «Khoniakina v. Georgia» (заява N 17767/08)).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача правових підстав для індексації пенсії позивача без застосування абз.2 п. 10 Постанови №168 та без застосування п.3 Постанови №185.

Зазначені висновки відповідають правовим висновкам Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.06.2024 у справі № 420/25804/23 від 12.09.2024 у справі № 380/25970/23 та від 18.12.2024 у справі №140/2348/23.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в цій частині та законність дій відповідача в частині проведення індексації пенсійних виплати позивача із застосуванням положень абзацу 2 пункту 10 Постанови № 168 та положень пункту 3 Постанови №185, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Щодо доводів апеляції про правомірність обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.03.2024 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій .

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI (в подальшому - Закон № 3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII.

Згідно з п. 2 резолютивної частини вказаного Рішення, положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що в спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічний правий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 11.07.2022 у справі №620/613/21, від 29.05.2024 у справі №560/12853/21.

Судовим розглядом встановлено, що згідно із протоколом про перерахунок пенсії станом на 01.03.2024 встановлено, що позивачу нараховано основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення з урахуванням індексації у розмірі 26547,70 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 27177,95 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 25610,95 грн.

Таким чином, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 ГУ ПФУ в Харківській області протиправно обмежено розмір пенсії максимальним розміром (розміром раніше призначеної пенсії на виконання рішення суду).

Колегія суддів зазначає, що, незважаючи на сталу судову практику з цього питання, 12.10.2022 прийнято рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) за конституційними скаргами фізичних осіб щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону № 3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України).

Зазначеним рішенням суду конституційної юрисдикції визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

У пункті 2 резолютивної частини цього рішення зазначено, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зазначений шестимісячний строк сплив 12.04.2023, що додатково свідчить про протиправність застосованого відповідачем обмеження пенсії позивача максимальним розміром, адже жодним законом таке обмеження не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставне обмеження відповідачем пенсії позивача з 01.03.2024 максимальним розміром.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Отже, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області щодо обмеження позивачу з 01.03.2023 на підставі Постанови №168 та з 01.03.2024 на підставі Постанови №185 виплати сум індексації пенсії максимальним (граничним) розміром 1500,00 грн; про визнання протиправними дій відповідача , які полягають у невиплаті ОСОБА_1 з 01.03.2024 індексації пенсії, встановленої Постановою №185; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 01.03.2023 та з 01.03.2024 суми індексації пенсії на підставі Постанови №168 та Постанови №185 без обмеження індексації максимальним (граничним) розміром 1500,00 грн, та ухвалення в скасованій частині рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 326,329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 520/10883/24 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 з 01.03.2023 виплати сум індексації пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" максимальним розміром 1500,00 гривень; про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», нарахованої із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії(коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197, в повному обсязі без обмеження розміру індексації в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн, з урахуванням проведених виплат; про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не виплаті ОСОБА_1 з 01.03.2024 індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році"; про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 виплати сум індексації пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" максимальним розміром 1500,00 гривень; про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2024 суми індексації пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185"Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" без обмеженням максимальним розміром, в повному обсязі без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пунктом 2 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн.

Ухвалити постанову, якою у скасованій частині- відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі №520/10883/24 про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження її максимальним розміром з 01.03.2024, з урахуванням проведених виплат- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін