Справа № 826/10654/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив зобов`язати відповідача здійснити заходи передбаченні Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, якою затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01.04.2018, починаючи з 01.04.2018 року з урахуванням виплаченого.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.05.2019 позов задоволено частково з виходом за межі позовних вимог. Визнано протиправними дії ГУ ПФ України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 % до 70 % від сум грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ ПФ України в місті Києві здійснити заходи передбаченні постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (у відповідності до вимог ч.3 ст.52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"), починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

За результатами апеляційного перегляду вказаного судового рішення, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.05.2019 залишено без змін.

Позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про роз`яснення судового рішення та про встановлення судового контролю, за наслідками розгляду якої ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 скасовано в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Прийнято в цій частині нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2019 в адміністративній справі № 826/10654/18. Зобов`язано ГУ ПФ України в місті Києві подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2019 в адміністративній справі № 826/10654/18 протягом одного місяця після отримання копії даної постанови. Попереджено ГУ ПФ України в місті Києві, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В іншій частині ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року залишено без змін.

На виконання вказаної ухвали відповідачем подано звіт про виконання судового рішення, в якому зазначено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2019 відповідачем здійснено заходи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, а саме направлено на адресу уповноваженого органу лист від 03.08.2020 №2600-0312-5/106982 із списком на ім`я позивача, у відповідь на який від ГУ СБУ у м.Києві було отримано довідку про розмір грошового забезпечення позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 у прийнятті поданого відповідачем звіту відмовлено та встановлено ГУ ПФ України в місті Києві новий строк для подання звіту про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2019 в адміністративній справі №826/10654/18. Зобов`язано ГУ ПФ України в місті Києві подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2019 в адміністративній справі № 826/10654/18 протягом двох місяців з дня отримання цієї ухвали. Роз`яснено, що звіт повинен відповідати вимогам, встановленим ч.2, 3 ст.382-2 КАС України.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині відмови у накладенні штрафу на керівника відповідача і встановлення нового строку подання звіту протягом двох місяців з дня отримання ухвали та постановити нове рішення, яким за наслідками розгляду звіту накласти штраф на керівника відповідача, половину якого стягнути на користь позивача, а іншу половину до Державного бюджету України. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідач не подавав клопотання про зменшення суми штрафу чи звільнення від його сплати, а також не надавав докази здійснення ним дій з метою виконання судового рішення.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що ним було вжито дії для виконання судового рішення у даній справі шляхом направлення до ГУ СБУ у м.Києві листа зі списком на ім`я позивача, який, в свою чергу надіслав до ГУ ПФ України в м.Києві довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті звіту, встановлюючи новий строк для його подання та не накладаючи штраф на відповідача дійшов висновку, що звіт подано без додержання вимог пунктів 5, 6 ч.2 ст.382-2 КАС України, однак вказав на право суду звільнити боржника від сплати штрафу за невиконання судового рішення.

За наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок розгляду звіту про виконання судового рішення встановлено ст.382-2 КАС України, відповідно до якої суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Положеннями ч.1, 2 ст.382-3 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382--1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Беручи до уваги, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди позивача із звільненням керівника суб`єкта владних повноважень від штрафу та наданням відповідачу двомісячного строку для подання нового звіту, то саме в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, суд не досліджує мотиви суду першої інстанції, з яких він дійшов висновку про відмову у прийнятті поданого відповідачем звіту.

Апелянт зазначає, що вирішення питання щодо звільнення від сплати штрафу можливе виключно за умови, якщо суб`єкт владних повноважень подав відповідне клопотання та надав докази, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення.

Так, положеннями ч.3 ст. 382-3 КАС України передбачено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Абзац 1 ч.5 наведеної статті встановлює, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Наведені норми передбачають, що за загальним правилом зменшення розміру штрафу або звільнення від його сплати може бути застосовано судом за умови наявності відповідного клопотання та на підставі поданих суб`єктом владних повноважень відповідних доказів.

В той же час, абз.2 ч.5 ст.382-3 КАС України по іншому регулює вказане питання у справах з приводу пенсійних виплат.

Відповідно до вказаної норми, якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Тобто, наведена норма не передбачає необхідності подання суб`єктом владних повноважень клопотання про зменшення, або звільнення від сплати штрафу, натомість зазначає про необхідність наявності відповідних доказів, зокрема, щодо вжиття заходів з метою здійснення таких виплат.

Колегія суддів зазначає, що накладення судом на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу в порядку, встановленому ст.382-3 КАС України, передбачено як певна міра відповідальності за свідоме невиконання боржником судового рішення без наявності поважних причин. Такі повноваження реалізуються судом з метою спонукання відповідача виконати судове рішення та надають позивачу певну сатисфакцію за затримку виконання судового рішення.

Проте, неприйняття поданого відповідачем звіту відбулось не з підстав невиконання боржником судового рішення, а з підстав недотримання ним форми поданого звіту внаслідок його невідповідності вимогам п.5, 6 ч.2 ст.382-2 КАС України, тобто без дослідження наведених у ньому обставин із наданням їм оцінки в рамках встановлення факту виконання боржником судового рішення, що, на переконання колегії суддів, свідчить про недоцільність вирішення питання про накладення на керівника ГУ ПФ України в м.Києві штрафу.

Як встановлено судом, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.05.2019 у даній справі зобов`язано ГУ ПФ України в м.Києві здійснити заходи, передбаченні постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (у відповідності до вимог ч.3 ст.52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"), починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

При цьому, з доданої до звіту копії листа ГУ ПФ України в м.Києві від 03.08.2020 №2600-0312-5/106982 за підписом заступника начальника ГУ ПФ України в м.Києві О.Прищепи, вбачається, що з метою виконання судового рішення у даній справі відповідач надав до ГУ СБУ список осіб для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідь на який разом із листом від 07.09.2020 №51/17/М-946/24 ГУ СБУ у м.Києві та Київській області направило на адресу ГУ ПФ України в м.Києві довідку від 03.09.2020 №308 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби) (а.с.9-12 т.3).

Колегія суддів приймає до уваги посилання позивача, що складена ГУ СБУ у м.Києві та Київській області довідка від 03.09.2020 №308 не є такою, що видана станом на 01.03.2018 для перерахунку пенсії позивача з 01.04.2018, однак відповідні дії ГУ СБУ у м.Києві та Київській області не можуть ставитись в провину відповідачу.

Отже, відповідачем до звіту були надані докази вжиття ним дій з метою виконання судового рішення у даній справі, внаслідок чого колегія суддів доходить висновків, що суд першої інстанції був наділений повноваженнями вирішувати питання про звільнення керівника суб`єкта владних повноважень від штрафу.

При цьому, за результатами вчинених відповідачем дій, що відображені у поданому звіті, не відбулось виконання судового рішення, внаслідок чого при розгляді звіту ГУ ПФ України в м.Києві суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність встановлення нового строку для виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.05.2019.

В той же час, ч.3 ст.382-3 передбачено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.382-1 КАС України передбачено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Беручи до уваги, що вказаними нормами надано суду право самостійно визначати строк для подання звіту в межах від 15 днів до трьох місяців, то надаючи відповідачу новий строк для подання звіту терміном два місяці з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень процесуального законодавства.

З огляду на викладені обставини, з врахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень - ГУ ПФ України в м.Києві та необхідності встановлення нового строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 382 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма