Справа № 280/6465/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 жовтня 2025 року Справа № 280/6465/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.06.2025 № 47 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди її роботи з 21.12.1990 по 21.12.2008 та з 01.06.2009 по 30.09.2009 та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.06.2025.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 23.06.2025 позивач звернулася за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки 20.06.2025 досягла 55-річного віку та мала необхідну кількість страхового та пільгового стажу за списком № 2. За принципом екстериторіальності заяву Позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке рішенням від 30.06.2025 № 47 відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відмовою зарахувати пільговий стаж за списком № 2. Позивач рішення Відповідача від 30.06.2025 № 47 вважає таким, що суперечить чинному законодавству, та не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним та в судовому порядку підлягає скасуванню із зобов`язанням призначити Позивачу пенсію. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін.

Відповідач у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що позивач 23.06.2025 у віці 55 років звернулася до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV. До страхового стажу позивача не зараховано період період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутня відмітка про отримання паспорта дитиною та в заяві про призначення пенсії не зазначена відповідна інформація. Вказана норма урегульована п. 11 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме: «Час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть). Оскільки дитина будучи 28.01.1992 року народження, не є дитиною у розумінні цивільного законодавства, тому необхідні відомості про отримання / неотримання ним/нею паспорта. Страховий стаж позивача склав 38 років 8 місяців 3 дні. Щодо пільгового стажу зазначено, що за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно долученої довідки № 14 від 04.03.2025 року, оскільки дана довідка не відповідає додатку 5 до п. 20 постанови Кабінету міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року зі змінами, а саме: в довідці відсутній третій підпис начальника відділу кадрів, а також не долучено документ, що посада начальника відділу кадрів на підприємстві не передбачено, а також відсутня довіреність щодо делегування права підпису за головного бухгалтера Олегу Різнику (в.о. директора). Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості. Крім того зазначено, що суд не вправі підміняти собою державний орган, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Отже, не в праві втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством. Суд не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність нормативно-правовим актам. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до п. 2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За наслідками розгляду заяви та доданих документів за принципом екстериторіальності відповідачем було винесено рішення № 47 від 30.06.2025 про відмову у призначенні позивачу пенсії з огляду на наступне. Вік заявника на момент звернення становить 55 років. Відповідно до п. 2, ч. 2 ст. 114 Закону №1058, визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. З наданих вкладень до заяви про призначення пенсії страховий стаж особи становить 38 років 8 місяців 3 дні, пільговий стаж за Списком № 2 відсутній. Вказує, що довідка надана позивачем 04.03.2025 № 14 не відповідає додатку № 5 до Порядку № 637, оскільки, в довідці відсутній третій підпис начальника відділу кадрів, відсутні відомості що головний бухгалтер має повноваження на підпис пільговик довідок. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.06.2025 звернулася за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивача від 23.06.2025 була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області та прийнято рішення від 30.06.2025 № 47 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 30.06.2025 № 47, вік заявниці 55 років. Страховий стаж становить 38 років 8 місяців 3 дні. За наданими документами до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутня відмітка про отримання паспорта дитиною та в заяві про призначення пенсії не зазначена відповідна інформація. Стаж заявниці на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 відсутній. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно долученої довідки № 14 від 04.03.2025, оскільки дана довідка не відповідає додатку 5 до п. 20 постанови Кабінету міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 зі змінами, а саме: в довідці відсутній третій підпис начальника відділу кадрів, а також не долучено документ, що посада начальника відділу кадрів на підприємстві не передбачено, а також відсутня довіреність щодо делегування права підпису за головного бухгалтера Олегу Різнику (в.о. директора).

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача від 30.06.2025 № 47 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та з вимогами про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди роботи з 21.12.1990 по 21.12.2008 та з 01.06.2009 по 30.09.2009, та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Загальні умови призначення пенсії за віком визначені в частині першій статті 26 Закону № 1058-IV. Водночас відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону № 1058-IV.

Відповідно до п. 2 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058 особи мають право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Позивач набула 55-річного віку 20.06.2025, що підтверджується її паспортом НОМЕР_1 . За призначенням пенсії позивач звернулася 23.06.2025.

Для підтвердження пільгового стажу позивачем було надано трудову книжку НОМЕР_2 та довідку Запорізького державного підприємства Кремнійполімер від 04.03.2025 № 14.

З матеріалів справи вбачається, що пільговий стаж позивача у важких та шкідливих умовах за списком №2 становить 18 років 3 місяці 2 дні за період роботи у ЗДП «Кремнійполімер» з 21.12.1990 по 30.09.2009 за професією апаратник очищення стічних вод, що передбачена Списком № 2 розділ XІ, Х підрозділом 2, код КП 2110А020, позиція 10А.2, затвердженим постановами Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Кабінету Міністрів України № 162 від 16.03.1994, Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Відповідно до рішення відповідача від 30.06.2025 № 47 страховий стаж позивача визнано в розмірі 38 років 08 місяців 3 дні, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21.12.1990 по 21.12.2008 та з 01.06.2009 по 30.09.2009.

Так, в обґрунтування правомірності відмови в зарахуванні пільгового стажу Відповідач зазначив, що довідка ЗДП «Кремнійполімер» про підтвердження пільгового стажу від 04.03.2025 № 14 не відповідає Додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженому постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637), оскільки в ній відсутній підпис начальника відділу кадрів, а також не долучено документ, що посада начальника відділу кадрів на підприємстві не передбачено, а також відсутня довіреність щодо делегування права підпису за головного бухгалтера Олегу Різнику (в.о. директора).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктами 1 та 3 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 10.12.2020 у справі № 372/403/17.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 у справі № 560/1399/19.

Записами № 8-11 у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 17.07.1988 підтверджується період її роботи з 21.12.1990 по 30.09.2009 у важких та шкідливих умовах за списком № 2 за професією апаратником очищення стічних вод.

Крім того, згідно із п. 6 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, який набув чинності 21.08.1992, атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.

На підтвердження проведення атестації робочих місць до заяви про призначення пенсії від 23.06.2025 позивач надала копії наказів про результати атестації робочих місць від 30.12.1994 № 373, від 13.12.1999 № 536, від 22.07.2004 № 270, якими підтверджуються важкі та шкідливі умови праці позивача на за період роботи роботи позивача за професією апаратника очищення стічних вод.

Отже, наявність стажу позивача у шкідливих та важких умовах за списком №2 за період її роботи з 21.12.1990 по 30.09.2009, підтверджується також результатами проведених атестацій робочих місць.

Крім того, пільговий стаж позивача за період її роботи з 21.12.1990 по 30.09.2009 належно підтверджується довідкою ЗДП «Кремнійполімер» від 04.03.2025 № 14, виданою у відповідності до п. 20 Порядку № 637, згідно із яким у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідка ЗДП Кремнійполімер від 04.03.2025 № 14 містить усі обов`язкові реквізити та відповідає вимогам п. 20 Постанови № 637, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: з 21.12.1990 по 21.12.2008 та з 01.06.2009 по 3009.2009; професія або посада апаратник очищення стічних вод; характер виконуваної роботи - працював з повним робочим днем в цеху пароводопостачання, нейтралізації та очищення промстоків №6, дільниця № 4 нейтралізації там очищення промислових стічних вод у хімічному виробництві; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи - Список № 2, розділ 11; 10, підрозділ 2; код КП 2110А020 позиція 10а.2, підстава постанова Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, постанова Кабінету Міністрів України № 162 від 16.03.1994, постанова Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка: штатний розклад, особиста справа, особиста картка Т-2, відомості про зарплату, технологічний процес, ЄТКД, результати атестації робочих місць на підприємстві: накази від 30.12.1994 № 373, від 13.12.1999 № 536 та від 22.07.2004 № 270.

У довідці ЗДП Кремнійполімер від 04.03.2025 № 14 вказано, що виконувач обов`язки директора є єдиною особою на підприємстві.

Отже, твердження відповідача про те, що довідка від 04.03.2025 № 14 не відповідає додатку № 5 до Порядку № 637 є проявом надмірного формалізму та порушенням принципу належного урядування.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, в редакції, що діяла на момент звернення за призначенням пенсії (далі - Порядок подання та оформлення документів) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності).

Згідно із п. 3.3. Порядку подання та оформлення документів орган, що призначає пенсію був зобов`язаний надати позивачу допомогу в отриманні відсутніх документів.

Крім того, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 64 Закону України №1058-IV, територіальні органи Пенсійного фонду України мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом.

Тобто, вказуючи на неналежне оформлення довідки про підтвердження пільгового стажу, саме відповідач має витребовувати додатково потрібні документи.

Нездійснення своїх публічно-владних повноважень, не дає відповідачу підстав позбавляти позивача права на призначення пенсії.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), №32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v.Croatia), № 35298/04, пункту 67).

Окрім того, пільговий стаж позивача за Списком № 2 підтверджується індивідуальними відомостями в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (інформація в реєстрі наявна з 1999 року) із зазначенням коду підстави для обліку спеціального стажу позивача ЗПЗ013Б1.

Відповідно до Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 14.04.2015 №435, код ЗПЗ013Б1 свідчить про шкідливі та важкі умови праці (Список 2).

Наведеним підтверджується безпідставність відмови відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №2 спірного періоду її роботи, що складає 18 років 3 місяці 2 дні.

Отже, позивач, маючи необхідний загальний та пільговий стаж, правомірно звернулася за призначенням пенсії із 55-річного віку, а відповідач, відмовивши у її призначенні та у зарахуванні страхового та пільгового стажу, порушив вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону №1058IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернулася за призначенням пенсії 23.06.2025 у тримісячний строк з дня досягнення пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсія їй мала бути призначена з дня наступного від досягнення пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19 Верховний Суд зазначив, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбачених законом.

У справі №580/1617/19 Верховний Суд зазначив, що адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

До того ж, у постанові від 24.12.2019 у справі №823/59/17 Верховний Суд зробив наступний правовий висновок: «…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень».

«Ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини, вказує, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України»); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі») (рішення від 16.08.2013 у справі «Гарнага проти України»).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату без повторного звернення в суд.

У постанові від 08.11.2019 по справі №227/3208/16-а Верховний Суд виклав правовий висновок, згідно із яким повноваження пенсійного органу не є дискреційними якщо порядок їх реалізації передбачає лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

У даному спорі єдиним правомірним видом поведінки пенсійного органу є зарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи та призначення позивачу пенсії, тому єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача, що забезпечить їх поновлення без повторного звернення до суду є зобов`язання відповідача зарахувати спірний період до пільгового стажу та призначити їй пенсію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м.Ввінниця, вул.Зодчих, буд.22, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.06.2025 № 47 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди її роботи з 21.12.1990 по 21.12.2008 та з 01.06.2009 по 30.09.2009 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.06.2025.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова