Справа № 320/22252/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паульбас» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Паульбас» із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №013324 від 23 травня 2023 року, прийнятою Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Паульбас», відповідно до якої накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на безпідставність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №013324 від 23 травня 2023 року, прийнятою Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Паульбас», відповідно до якої накладено штраф у розмірі 34 000 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паульбас" судовий збір у сумі 2684 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року та від 11 серпня 2025 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Паульбас» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є здійснення пасажирських перевезень (КВЕД 49.31. Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення).

Згідно із дозволом серії АН №008456 на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та Угорською Республікою від 10.11.2021, ТОВ «Паульбас» здійснює міжнародні пасажирські перевезення за рейсом «Київ-Будапешт».

На вказаному рейсі використовується автобус MAN, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

25.03.2023 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті здійснено перевірку, за результатами якої складено Акт від 25.03.2023 №336492 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до змісту Акту перевірки встановлено наступне порушення: «регулярні міжнародні перевезення пасажирів Будапешт (Угорщина) - Київ (Україна) дозвіл АН №008458 від 10.11.2021, виконувались без білетно-облікової документації, порушено вимоги ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

23.05.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області прийнято постанову застосування адміністративно-господарського штрафу №013324 відносно ТОВ «Паульбас» накладено штраф у розмірі 34 000 грн за відсутність білетно-облікової документації, за що передбачена відповідальність згідно із абзацом шостим частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись із постановою відповідача, вважаючи її такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, та без наявності на те обґрунтованих підстав, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом №2344-ІІІ.

Згідно зі статтею 1 Закону №2344-ІІІ у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами частин сімнадцятої, вісімнадцятої, двадцять першої статті 6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 4 статті 53 Закону №2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

- дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

- білетно-облікову документацію;

- схему маршруту.

Згідно з абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 14 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567) передбачено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода).

Згідно з пунктами 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 26- 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

У акті проведення спірної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем статті 53 Закону № 2344-ІІІ.

Суть виявленого порушення полягає в тому, що на момент проведення перевірки водій, який здійснював міжнародні перевезення пасажирів, не мав із собою білетно-облікової документації.

Суд першої інстанції констатував, що у Законі №2344-ІІІ не розкрито зміст поняття «білетно-облікова документація», водночас на день проведення перевірки не існувало законодавчо затвердженої форми білетно-облікової документації, а також порядку її використання.

Фактично, за наведених умов визначеною є лише назва документації, яку повинен був мати позивач, здійснюючи міжнародні перевезення як резидент України - «білетно-облікова документація». Суть, форма, зміст та порядок ведення такої документації - не було нормативно визначено.

За сукупності зазначених обставин, сформульований у частині четвертій статті 53 Закону №2344-ІІІ обов`язок для резидента України мати при виконанні міжнародних перевезень пасажирів білетно-облікову документацію, не відповідає критерію якості закону, адже не дає можливості однозначно стверджувати - у нормі йдеться про потребу мати один чи декілька документів, яку саме інформацію має містити цей документ (або кожен з документів у складі документації) та які правила його (їх) заповнення, адже очевидно, що обов`язок вести таку документацію покладається на перевізника.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2024 року у справі № 140/6910/22 виснував, що фактор нормативно-правового регулювання, яке дозволяє неоднозначне тлумачення і не виключає необмеженість трактування у правозастосовній практиці і, як наслідок, свавільність у застосуванні контролюючими суб`єктами, не є формальним і має вагоме значення при оцінці оспорюваної постанови, якою до такого суб`єкта господарювання застосовано адміністративно господарський штраф у розмірі 34 000 грн, оскільки порушення, яке ставиться позивачеві у провину, є наслідком не стільки його неправомірної винної поведінки, скільки очевидної правової невизначеності.

За доводами апеляційної скарги відповідач не заперечує, що на момент проведення рейдової перевірки на законодавчому рівні не існувало визначеної форми квитково-касового листа та порядку його ведення.

При цьому відповідач наголошує на тому, що автомобільний перевізник має використовувати самостійно розроблені форми білетно-облікових листів.

У контексті наведеного суд враховує, що жодним нормативно-правовим актом на суб`єкта господарювання не покладено обов`язку займатися нормотворчою діяльністю та самостійно визначати форму білетно-облікової документації, а також правила її ведення з подальшим дотриманням цих правил. Наведене відповідачем тлумачення обов`язку мати білетно-облікову документацію саме у такий спосіб лише підкреслює те, що необмеженість трактування норми через її невизначеність зумовлює свавільність у її застосуванні. Крім цього, відповідач не обґрунтував, на положення якого саме нормативно-правового акта він спирається, стверджуючи про потребу обліковування перевізником саме тих відомостей і саме в тому обсязі, про які він зазначив у своїй скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови відповідача №013324 від 23 травня 2023 року.

Судова колегія враховує відсутність доводів апелянта щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 311, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан