Справа № 340/1848/25
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1848/25

провадження № 2-ап/340/57/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Притули К.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 31.10.2024 № 3889 «Про розгляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду» та зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8913 га, кадастровий номер :02:00:0226, у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передати земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Ухвалою суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подавалось.

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулася до Солонцюватської сільської ради із заявою, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Рішенням Солонцюватської сільської ради №408 від 08.09.2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки" позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність в межах норм безоплатної передачі площею 2 га (КВЦПЗ 01.03. пасовище) із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Солонцюватської сільської ради.

Позивач у встановленому порядку виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину у власність загальною площею 1,8913 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03) за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Солонцюватська сільська рада.

Розроблений проект землеустрою був погоджений експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про що складено висновок №6221/82-21 від 10.03.2021 року.

Позивач звернулася до Кетрисанівської сільської ради (далі Відповідач), як до уповноваженого розпорядника земельною ділянкою, із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність.

Рішенням Кетрисанівської сільської ради від 19.05.2021 № 1160 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », Позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Підставою для відмови вказано, що з метою уникнення загрози збільшення вітрових та водних ерозійних процесів на території Кетрисанівської сільської ради та відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 за № 156 «Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради» земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відведено під громадські пасовища (КВЦПЗ 18.00).

Не погоджуючись із вказаним рішенням Відповідача, ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасуванням рішення, зобов`язанням вчинити певні дії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі № 340/4372/21, визнано протиправним та скасовано рішення Кетрисанівської сільської ради від 19.05.2021 № 1160, зобов`язано Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути поданий ОСОБА_1 проект землеустрою та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

Після цього, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.04.2022 апеляційну скаргу Відповідача залишено без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення Кетрисанівською сільською радою 31.10.2024 р. на тридцятій сесії восьмого скликання прийнято рішення №3889 "Про розгляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №340/4372/21", яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0226) у власність (шляхом безоплатної передачі) на підставі існування прямої заборони під час дії воєнного стану в Україні згідно з підпунктом 5 пункту 27 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі Указ № 64/2022), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в наступному неодноразово продовжено та тримає, зокрема станом на час розгляду справи.

Законом України від 24.03.2022 № 2145-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022, внесено зміни до Розділу X «Перехідні положення» ЗК України, а саме доповнено пунктами 27 і 28.

Відповідно до підпункту 5 пункту 27 Розділу X «Перехідні положення» ЗК України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються, з урахуванням особливостей, а саме безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Поряд з викладеним, виходячи з аналізу наведених вище правових норм слідує, що законодавством регламентовано чіткий порядок та граничні строки, у межах яких суб`єктом владних повноважень повинно бути розглянуто клопотання особи про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки та прийнято відповідне рішення за результатами її розгляду, а також про затвердження проекту землеустрою.

Водночас, законодавством передбачено можливість прийняття уповноваженим суб`єктом влади за результатами розгляду такого клопотання лише одного з двох рішень: про надання відповідного дозволу або мотивованої відмови в його наданні.

При цьому підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою, як було вже згадано вище, чітко визначені у ст. 186 ЗК України.

Так, суд зауважує, що Закон України №2145-ІХ набрав чинності з 07.04.2022р., тобто починаючи з 07.04.2022р. і до припинення (скасування) воєнного стану в України органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Поряд з цим, позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Слід зазначити, що за правовими висновками Верховного суду, висловленими зокрема у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом. У контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі це означає, що у разі, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (звернулась до суб`єкта владних повноважень, подала повний пакет документів тощо), то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між ОСОБА_1 та Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області виникли ще у вересні 2020 року, коли Позивач звернулась із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки.

Вказане також встановлено судами першої та апеляційної інстанції у справі № 340/4372/21.

З урахуванням вимог ч.9 ст. 118 ЗК України, та з огляду на виконання позивачем всіх умов, передбачених законом, у строк до 21 лютого 2022 року, тобто до внесення відповідних змін у законодавство, відповідач повинен був прийняти рішення про затвердження відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Натомість, спірне рішення було винесено 31.10.2024 із повторною відмовою.

Судами першої та апеляційної інстанції у справі № 340/4372/21 також зазначено, що жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому, на виконання вимог частини 1 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою, розроблений на замовлення Позивача, погоджено відповідним територіальним органом Держгеокадастру, а оскаржуване Позивачем рішення не містить жодного посилання на невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення від 10 липня 2003 року у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, пункт 45 та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002 II).

З огляду на вищевикладене, зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність, забезпечить ефективний захист порушених прав позивача та належне вирішення спору.

Разом із тим, суд ще раз зауважує, що пп. 5 п. 27 розд. X «Перехідні положення» ЗК України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який наразі триває.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.

Відтак, з урахуванням згаданих норм пп. 5 п. 27 розд. X «Перехідні положення» ЗК України до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Водночас, суд зауважує, що у цій справі спірні правовідносини виникли ще до внесення відповідних змін в частині установлення тимчасової заборони.

Враховуючи вищевикладене, можна прийти до висновку, що вказані норми Перехідних положень Земельного кодексу України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які виникли до набрання чинності зазначеної норми, оскільки в даному випадку зворотна сила закону не може бути застосована.

Зазначені вище норми пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України станом на день подання заяви не діяли, оскільки ще не були навіть прийняті законодавцем. Тому, норми Перехідних положень ЗК України, на які посилається Відповідач можуть бути застосовані останнім виключно до заяв громадян, що подані або встановлений законом строк розгляду яких не закінчився на момент набрання ними чинності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн, який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Шкільна, 47, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27247, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 31.10.2024 № 3889 «Про розгляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду».

Зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8913 га, кадастровий номер :02:00:0226, у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передати земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА