Справа № 260/2386/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

17 жовтня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2386/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

за участю секретаря судового засідання Фозекош В.В.,

позивача: представник - Кривка М.В.,

відповідача: представник - Коноваленко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 у запас за сімейними обставинами відповідно до пп. г. п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (військовослужбовці, які самостійно виховують дитину віком до 18 років).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №260/2386/24. Ухвалено постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 задоволено. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 у запас за сімейними обставинами відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (як військовослужбовця, який самостійно виховує дитину віком до 18 років).

30 вересня 2025 року представник позивача подав до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву про зміну порядку і способу виконання рішення. В поданій заяві просить суд встановити наступний спосіб та порядок звільнення з військової служби ОСОБА_1 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №260/2386/24, а саме: шляхом з`явлення ОСОБА_1 на пункт постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з метою отримання обхідного листа та здачі посади та отримання ОСОБА_1 від командування частини чи чергового Військової частини НОМЕР_1 витягу із наказу про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (як військовослужбовця, який самостійно виховує дитину віком до 18 років).

Подану заяву аргументує тим, що позивач вчинив всі необхідні дії для його звільнення з військової служби, зокрема: здав все військове майно, що підтверджується актом приймання-передачі (здачі) військового майна, та зброю; подав рапорт, в якому повідомив про неможливість отримання та виконання припису на вибуття в зону безпосереднього виконання бойового завдання. Також представник позивача звертає увагу суду на те, що кримінальне провадження, порушене щодо ОСОБА_1 , вже закрито. Окрім того, суд зазначає, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження було здійснено виїзд за місцезнаходженням юридичної особи боржника - Військової частини НОМЕР_3 встановлено, що керівництво такої було відсутнє на місці.

Присутній у судовому засіданні 17 жовтня 2025 року представник позивача подану заяву підтримав у повному обсязі та просив суд таку задовольнити. Разом з тим, представник позивача не зміг надати жодних доказів місця розташування військової частини за вказаною в заяві адресою, та не пояснив причини зазначення саме такої в заяві.

Представник відповідача в засіданні суду пояснив, що вказана у заяві адреса не є адресою Військової частини НОМЕР_1 , будь-які її представники за такою відсутні. В свою чергу командир батальйону, якому позивач повинен подати рапорт для звільнення з військової служби, знаходиться в місці розташування військової частини в Донецькій області.

Розглянувши подану представником позивача заяву, суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому під способом виконання рішення слід розуміти визначену судовим рішенням послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та порядок здійснення захисту прав і свобод стягувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів, спрямованих на реалізацію судового рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановлений судом. Тому необхідною та обов`язковою умовою для зміни способу виконання рішення суду є неможливість його виконання у встановлений у його резолютивній частині спосіб.

Проте представник позивача у поданій до суду заяві не наводить жодних обставин, що б ускладнювали виконання рішення суду в даній справі. В обґрунтування необхідності зміни способу виконання рішення представник позивача посилається виключно на дотримання ОСОБА_1 всіх передумов для проведення його звільнення з військової служби, таких як подання рапорту, здачі військового майна та зброї. Окрім того, звертає увагу суду на відсутність командування військової частини за місце реєстрації юридичної особи в АДРЕСА_1 . Однак, на думку суду, наведені представником позивача обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у встановлений у її резолютивній частині спосіб.

Так, всі зазначені представником позивача аргументи фактично зводяться до тверджень про дотримання позивачем необхідних умов для звільнення з військової служби, а тому підлягають оцінюванню під час вирішення питання про розгляд поданого відповідачем звіту. Тобто такі доводи жодним чином не можуть підтверджувати наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, оскільки повинні свідчити про зворотне.

Суд також вважає безпідставним посилання представника позивача на відсутність командування військової частини за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , як аргумент для зміни способу виконання рішення. На думку суду, така обставина жодним чином не може пояснити необхідність зміни способу виконання рішення саме шляхом зобов`язання ОСОБА_1 прибути на пункт постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , враховуючи неподання представником позивача будь-яких доказів розташування відповідача у вказаному у заяві місці.

Натомість представник відповідача в судовому засіданні 17 жовтня 2025 року повідомив, що Військова частина НОМЕР_1 не дислокується в АДРЕСА_1 , а виконує бойові завдання в Донецькій області.

Таким чином, провівши правовий аналіз зазначених представником позивача обставин крізь призму законодавчих норм, що регулюють порядок зміни способу та порядку виконання рішення, суд дійшов висновку, що подана ним заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали було виготовлено 20 жовтня 2025 року.

Суддя Р.О. Ващилін