Справа № 480/10066/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. Справа № 480/10066/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 (головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал) у справі №480/10066/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року №18/с засіданням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд, про відмову в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - малолітню ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - ОСОБА_2 та перерозподілити призначені суми коштів одноразової грошової допомоги рівними частинами між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини, малолітньої ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в розмірі 1/3 частини та ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 ) (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в розмірі 1/3 частини від розміру 15 000 000 (п`ятнадцяти мільйонів) гривень, визначених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року № 18/с засіданням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд, про відмову в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , про призначення одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Міністерство оборони України, не погодившись з рішення суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати таке рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду прийняте з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є помилковим та підлягає скасуванню.

Зазначає, що одноразова грошова допомога за загиблого ОСОБА_4 була призначена у повному розмірі - 15 000 000, 00 грн., в рівних частках батьку та матері загиблого.

Вказує, що оспорюване рішення відповідача прийнято та мотивовано з урахуванням висновків Другого апеляційного адміністративного суду, викладених у постанові від 31.07.2024 року по справі №480/415/24.

Посилається, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно визначив законодавчі норми, які необхідно застосувати, але неправильно їх застосував.

Зазначає, що оспорюване рішення відповідача є законним і правомірним, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - є помилковим в частині задоволених вимог.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №480/10066/24 між суддями визначено склад суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя; судді: Бегунц А.О., Калиновський В.А.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Бегунца А.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №480/10066/24 між суддями визначено склад суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя; судді: Калиновський В.А., Присяжнюк О.В.

Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_4 з 26.04.2017 до 09.07.2022 проходив військову службу.

Під час безпосередньої участі у заходах щодо забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 загинув.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №1283 від 14.10.2022, травма і причина смерті ОСОБА_4 , пов`язана із захистом Батьківщини.

Після смерті військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , яка є донькою загиблого згідно свідоцтва про народження.

З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 , позивач 18.11.2022 звернулась із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій просила виплатити зазначену допомогу їй та її дитині ОСОБА_2 . Одночасно, в заяві повідомлялось, що іншими членами сім`ї загиблого є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За результатами розгляду вказаної заяви, 10.02.2023 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, згідно з протоколом №25/168 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 1/3 частини одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн.

Згідно з протоколом №59/168 від 22.02.2023, комісією Міноборони прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги батьку загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн.

19.12.2023 комісією Міноборони прийнято рішення про виплату батьку та дружині загиблого по 1/3 частину одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн. у рівних частинах.

Згідно з протоколом №24/в прийнято рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги доньці загиблого ОСОБА_2 .

Підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги відповідач зазначив, що за змістом пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та статті 161 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на отримання допомоги мають особи, які є членами сім`ї загиблого військовослужбовця на день його смерті.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі №480/415/24 визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначенні частки одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , прийняте згідно з протоколом № 24/в від 19.12.2023. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 1/3 частки одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, на доньку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 ).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №480/415/24 апеляційну скаргу Міністерства оборони України було задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 по справі № 480/415/24 - скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити ОСОБА_1 1/3 частки одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, на доньку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на 1/3 частки одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, на доньку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з урахуванням висновків суду.

Позивач повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, в якій просила виплатити грошову допомогу їй та її доньці ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду.

Рішенням Міністерства оборони України, яке оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року №18/с засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд, відмовлено в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , не погодившись з вищевказаним рішенням відповідача, вважаючи останнє протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася з позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дитина загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить до кола осіб, які мають право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а відтак відмова відповідача в призначенні одноразової грошової допомоги є протиправною.

Одночасно, суд вважав, що відповідач має повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, на доньку ОСОБА_2 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст.41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Приписами ч.ч.1,2 ст.16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Статтею 16-1 Закону №2011-XII передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до приписів ч.4 ст.16-1 Закону №2011-XII (в редакції Закону №3515-IX, який набрав чинності 29.03.2024) до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.

Частиною третьою статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, на виконання Указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1066).

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

На виконання вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 Порядку №975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

Сімейний кодекс України (далі по тексту - СК України) визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (ст.1 СК України).

Приписами ст.3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про охорону дитинства" всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Поряд з цим цією ж нормою передбачено, що у випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

Отже, аналіз наведеного вище дає підстави для висновку, що сім`ям загиблих військовослужбовців виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Судом встановлено, що з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 , позивач 18.11.2022 звернулась із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій просила призначити та виплатити зазначену допомогу їй та її дитині ОСОБА_2 .

За результатами розгляду вказаної заяви, 10.02.2023 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, згідно з протоколом №25/168 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 1/3 частини одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн.

Згідно з протоколом №59/168 від 22.02.2023, комісією Міноборони прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги батьку загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн.

19.12.2023 комісією Міноборони прийнято рішення про виплату батьку та дружині загиблого 1/3 частину одноразової грошової допомоги в сумі 5 000 000, 00 грн. у рівних частинах.

Згідно з протоколом №24/в прийнято рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги доньці загиблого ОСОБА_2 .

За наслідками судового оскарження рішення відповідача від 19.12.2023, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №480/415/24 зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на 1/3 частки одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, на доньку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з урахуванням висновків суду.

На виконання судового рішення, відповідач прийняв оспорюване рішення, яке оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року №18/с засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд, яким, враховуючи вимоги п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3515-ІХ, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_2 .

Підставою відмови слугувало те, що одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 вже призначено в повному обсязі іншим особам, які мали право на її отримання.

Колегія суддів зазначає, що приписами ч.4 ст.16-4 Закону №2011-XII визначено підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

В даному випадку, зазначені відповідачем в оспорюваному рішенні підстави відмови в призначенні одноразової грошової допомоги дитині загиблого військовослужбовця, не передбачені наведеною вище нормою Закону №2011-XII.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.05.2024 року по справі №440/6725/23 зазначив, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

Відмова в призначенні одноразової грошової допомоги дитині, зачатій за життя загиблої (померлої) особи та народженій після її смерті є дискримінаційним та не відповідатиме положенням Закону №2011-XII, а також основним принципам охорони дитинства, а саме, рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, незалежно від народження, або будь-яких інших обставин, а також міжнародним зобов`язанням держави згідно зі ст.2 Конвенції про права дитини поважати і забезпечувати всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, без будь-якої дискримінації.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.05.2025 року у справі №160/30873/23.

Колегія суддів зазначає, що дитина загиблого 09.07.2022 військовослужбовця ОСОБА_6 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розумінні ст.16-1 Закону №2011-XII, належить до кола осіб, які мають право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені відповідачем в оспорюваному рішенні не є підставами для відмови ОСОБА_1 у призначенні частки одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_2 .

Доводи скаржника щодо відсутності підстав для виплати вказаної допомоги, оскільки одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 вже призначено в повному обсязі іншим особам, які мали право на її отримання колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду щодо права позивача на призначення частки вказаної допомоги на її доньку.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно визначив законодавчі норми, які необхідно застосувати, але неправильно їх застосував (абз.12 п.2 Постанови №168, п.2 "Прикінцевих та перехідних положень Закону №3515-ІХ) колегія суддів відхиляє, як такі, що не спростовують наведених вище висновків суду, а тому не впливають на рішення даної справи.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що оспорюване рішення є законним, а судове рішення помилковим в частині задоволених вимог, є необґрунтованими.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року № 18/с засіданням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд, про відмову в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , про призначення одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, врахуванню у даній справі підлягають висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд апеляційної інстанції вище та які є релевантними до спірних відносин у даній справі.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №480/10066/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський О.В. Присяжнюк