Справа № 120/17086/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 жовтня 2025 р. Справа № 120/17086/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про: визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням від 27.05.2024 №84 здійснено переведення позивача на пенсію за віком за Законом №889-VІІІ. Однак, рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №84 від 25.09.2024 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ та зазначено, що при подачі документів про перехід на інший вид пенсії, відсутні будь-які документи щодо ліквідації державного органу, в якому працював заявник та документів, відповідно до яких саме Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області є юридичним правонаступником Управління соціального захисту населення Піщанської РДА та має право видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця особам, які працювали в УСЗН Піщанської РДА. Крім того, у зв¦9язку із внесенням постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 змін до Порядку №622, які застосовуються з 1 січня 2024 року, складові довідок для призначення пенсії державному службовцю ОСОБА_1 мають бути видані з урахуванням абз. 3 п. 6 та п. 4 Порядку №622 (зі змінами).

Непогоджуючись із таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося своїм правом на подання відзиву, у якому заперечило проти задоволення позовних вимог. Серед іншого представник відповідача вказує на неможливість врахування довідок при перерахунку пенсії позивачка, з огляду на те, що державний орган, в якому працював останній, - не ліквідовано, відомості про здійснення господарської діяльності відсутні, що виключає проведення класифікацій відповідно до Постанови № 1409.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано до суду відзив на позову заяву в якому зазначено, що в даному випадку за принципом екстериторіальності органом розгляду заяви позивача визначено головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. А тому ГУ ПФУ у Вінницькій області не є належним відповідачем у справі.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, судом встановлено такі обставини.

Позивачу було призначено пенсію за віком на загальних підставах.

У подальшому, 20.05.2024 позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію державного службовця.

Так,йому здійснено перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 27.05.2024 року.

Надалі, позивачем було отримано рішення головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області від 25.09.2024 року про відмову у перерахунку пенсії на підставі його заяви від 20.05.2024 року.

Не погоджуючись із таким рішенням органів Пенсійного фонду України, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується таким.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України №889-VIII від 10.12.2015 року "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016 року.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як слідує з матеріалів справи позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 20.05.2024 року про перехід на пенсію державного службовця. Відповідно до перерахунку пенсії датованого 27.05.2024 року позивачу здійснено відповідний перерахунок.

Водночас, надалі вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатами розгляду цієї заяви вказаним управлінням Пенсійного фонду прийнято рішення про відмову у здійсненні переведення на пенсію державного службовця , з огляду на те, що державний орган, у якому працював позивач фактично не ліквідовано, що унеможливлює здійснення класифікації посад згідно Постанови № 1409 та видачі відповідних довідок про складові заробітної плати.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає таке.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Пунктом 4 вказаного Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року №823 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" затверджено зміни, що вносяться до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Пунктом 3 цієї Постанови №823 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 1 січня 2024 року.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 із внесеними змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками були:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом враховано, що пенсії, призначені згідно із Законом України "Про державну службу" за зверненнями, які надійшли після 01.01.2024 року , підлягають перегляду у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823. Розмір пенсії, призначеної у 2024 році, обчислюється з урахуванням довідок про заробітну плату, що видані за формами, наведеними в додатках 1-6 до Порядку №622, з дати її призначення. Якщо внаслідок обчислення заробітної плати згідно отриманих/прийнятих довідок розмір пенсії збільшується - проводиться доплата з дати призначення/перерахунку пенсії. Якщо за результатами перегляду пенсійних справ розмір пенсії зменшується, новий розмір пенсії виплачується з 01.10.2024 року. Органи Пенсійного фонду зобов`язані забезпечити виплату пенсій в перерахованих розмірах, починаючи з жовтня 2024 року.

Водночас, суд повторює, що питання призначення пенсії позивачу як державному службовцю виникло 20.05.2024 року, тобто до набрання чинності змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Так, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. (стаття 58 Конституції України).

Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України №1-зп від 13.05.1997 року "Про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) вказано, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 року №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 року №580/6509/23 зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Окрім того, суд зауважує, що Повноваження УПЗСН Вінницької РДА на видачу довідки № 1729 від 16.04.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державному службовцю викладені у листі Вінницької РДА №01-48/1168 від 29.07.2024 року, у якому, з посиланням на відповідну Постанову ВРУ №807-IХ від 17.07.2020 року та Розпорядження КМУ №1635 від 16.12.2020 року, вказано, що Погребищенська РДА ліквідована шляхом приєднання до Вінницької РДА.

Також Постановою КМУ № 1321 від 16.12.2020 року, встановлено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються.

Так, згідно п. 4 Постанови КМУ № 1321, якщо територія району, ліквідованого Верховною Радою України (далі - ліквідований район), включається до території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого вже існує райдержадміністрація, райдержадміністрація, що діяла на території ліквідованого району, реорганізується шляхом її приєднання до райдержадміністрації, розташованої в адміністративному центрі новоутвореного району.

Перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації).

Вищенаведене спростовує доводи відповідача у частині доводів щодо того, що позивачем не надано доказів припинення діяльності структурного підрозділу - управління соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації.

Відтак, оскаржуваним рішенням відповідача протиправно відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Більше того, суд зауважує, що перерахунок пенсії позивача був проведений органами Пенсійного фонду в односторонньому порядку у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року №823 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб", яка набрала чинності з дня опублікування (20.07.2024 року).

Водночас, відповідні рішення повинні органів Пенсійного фонду України повинні прийматися у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

Підсумовуючи вищенаведене, суд акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне відновити попереднє положення позивача, шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення про переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ "Про державну службу", з урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову у визначений судом спосіб.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 року у справі № 620/1116/20.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.09.2024 року №84 про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ "Про державну службу" з 25.09.2025року, з урахування при перерахунку довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № №849/01-07, №850/01-07 та №851/01-07, виданих 16.05.2024 року Управлінням праці та соціального захисту населення Тульчинської РДА.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франсківській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м Вінниця, 21005. )

Відповідач: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано- Франсківська обл., )

Суддя Комар Павло Анатолійович