Справа № 320/36636/25
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Справа №320/36636/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 27 травня 2025 року щодо незатвердження постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України затвердити висновок Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку, відповідно до пункту «а» статті 39 Розкладу хвороб, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2024 році пройшов медичний огляд у ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , який оформлено свідоцтвом про хворобу №1710 та зазначено, що на підставі статті 39А графи ІІІ розкладу хвороби непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. За результатами огляду його було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Постанова ВЛК для затвердження була направлена до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України. У постанові ЦВЛК ЗСУ від 23.06.2024 року постановою ЦВЛК не затверджено постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , мотивуючи порушенням вимог Положення: пункти свідоцтва про хворобу були заповнені неналежно та не у повному обсязі; не надано Додаток 7 до Положення; діагноз у свідоцтві оформлено з порушеннями, застосовано неналежні абревіатури та подвійні трактування; не надано протокол ЕХхоКГ; роз`яснення щодо застосування статей Розкладу хвороб (ст. 39А) визнано необґрунтованими. Відповідно до зазначених зауважень позивач був направлений на контрольний медичний огляд до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 із належним оформленням медичної документації та наданням всіх необхідних медичних документів, що підтверджують встановлений діагноз.

02.01.2025 року за результатами повторного огляду у невролога/кардіолога КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва» підтверджено той самий діагноз та внесено відповідні висновки. Всі ці документи були надані ІНФОРМАЦІЯ_6 та ЦВЛК і включені до матеріалів справи.

08.01.2025 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво №1/11) провела повторний огляд за розпорядженням начальника ЦВЛК ЗСУ від 23.06.2024 №648/1. Висновок ВЛК підтвердив наявність гіпертонічної хвороби ІІІ ст., 3 ризик 4, СН ІСТ, що відповідає критеріям непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку (ст. 39А графа ІІІ Розкладу хвороб). Позивач зазначає, що повторний огляд лише підтвердив первинний висновок про непридатність, а результати незалежних лікарів повністю узгоджуються з висновками ВЛК.

15.04.2025 Постановою ЦВЛК було постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 знову ж таки не затверджено, посилаючись на неповноту оформлення свідоцтва (пункти 8 та 10). Проте: всі необхідні висновки лікарів були надані, зауваження стосувались лише форми документа, а не суті діагнозу. Це свідчить про формальний підхід та ігнорування змісту медичних висновків.

27.05.2025 року ЦВЛК спірною постановою позивача знову було направлено на повторний огляд без наведення конкретних підстав, які б свідчили про необхідність додаткового обстеження.

Спірним рішенням Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 не затверджено, а направлено позивача на повторний медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 з обов`язковим оглядом головним кардіологом та неврологом ЗС України.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки всупереч Положенню про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженому наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 при перегляді постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідачем було декілька раз направлено позивача у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування діагнозу, який був йому встановлений при проходженні медичного огляду військово-лікарською комісією.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 року у справі №320/36636/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано від третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) належним чином завірені копії всіх матеріалів за наслідками проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 та у Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України належним чином завірені копії всіх матеріалів, які слугували підставою для винесення постанови ЦВЛК від 27 травня 2025 року.

Від відповідача надійшов відзив, у якому він заперечує проти задоволення позову вказує, що постановою ЦВЛК від 27.05.2025 №5527/7 не затверджено постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 у межах наданих повноважень. Визначення наявності діагнозу та придатності (непридатності) до військової служби належить до дискреційних повноважень ВЛК, а суд не вправі оцінювати медичні висновки чи застосовувати статті Розкладу хвороб. Суд може перевіряти постанову ЦВЛК лише на предмет дотримання процедури її прийняття. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки дії ЦВЛК були законними та в межах її повноважень, відповідач надіслав суду витребувані документи.

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до суду пояснення, що відмова Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 27 травня 2025 року у затвердженні висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо непридатності позивача до військової служби з виключенням з обліку здійснена у межах повноважень ЦВЛК та на підставі виявлених недоліків у медичній документації, неповноти та необґрунтованості діагнозу, відсутності підтвердження стадії захворювання та необхідності контрольного обстеження, що відповідає вимогам Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008. Дії відповідача вважає законними, а позовні вимоги безпідставними.

Позивач подав заперечення на пояснення третьої особи, та вказує, що постанова ЦВЛК від 27.05.2025, якою відмовлено у затвердженні висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 про його непридатність до військової служби, є необґрунтованою та незаконною. Вона не містить мотивів відмови, порушує строки розгляду, формально посилається на «контрольне обстеження» без конкретних медичних підстав, ігнорує належно оформлені медичні документи, висновки попередніх ВЛК. Позивач стверджує, що ЦВЛК перевищила свої повноваження та порушила його права, створивши правову невизначеність, та зобов`язавши його повторно декілька разів проходити лікарів.

Третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_1 , направила клопотання про долучення доказів надавши матеріали за наслідком проходження ВЛК позивачем ОСОБА_1 .

Позивач надав письмові пояснення, у яких зазначив, що дії ІНФОРМАЦІЯ_8 і ЦВЛК призвели до безпідставного затягування вирішення питання щодо його непридатності до військової служби. Первинний висновок ВЛК від 06.05.2024 про непридатність за ст. 39А графа ІІІ підтверджено повторними оглядами у ІНФОРМАЦІЯ_6 (08.01.2025) та незалежними лікарями. Постанова ЦВЛК від 27.05.2025, якою позивача направлено на повторний огляд без конкретних підстав, є формальною, необґрунтованою та протиправною, оскільки ігнорує підтверджений діагноз і створює безпідставне затягування процесу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив, заперечення, відповідь та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 було проведено огляд громадянина ОСОБА_1 , оформленого свідоцтвом про хворобу №1710 (№3/242 від 24.04.2024 року), у якому було зазначено, що на підставі статті 39А графи ІІІ розкладу хвороби непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. За результатами огляду ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Постанова ВЛК була направлена на затвердження до Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ, проте постановою ЦВЛК від 23.06.2024 року постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 не затверджено, мотивуючи зауваженнями щодо оформлення документації та наданих медичних документів.

Позивач пройшов повторний контрольний огляд у ІНФОРМАЦІЯ_6 (09.12.2024 та 08.01.2025), який підтвердив первинний діагноз, а також надав усі необхідні медичні документи.

Зокрема, 08.01.2025 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , оформленого свідоцтвом №1/11 підтверджено наявність гіпертонічної хвороби ІІІ ст., 3 ризик 4, СН ІСТ, що відповідає критеріям непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку (ст. 39А графа ІІІ Розкладу хвороб).

Незважаючи на це, постановою ЦВЛК від 27.05.2025 року постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 військовозобов`язаного ОСОБА_1 не було затверджено. У постанові ЦВЛК посилалися на неповноту та необґрунтованість медичних документів, відсутність підтверджень стадійності захворювання та клінічних симптомів, а також на порушення порядку оформлення свідоцтва про хворобу.

Позивач і його представник неодноразово зверталися до КМТЦКСП та ЦВЛК з адвокатськими запитами щодо отримання копій документів та роз`яснень, проте відповіді на них не надано або надано частково.

ОСОБА_1 не погоджується з постановою ЦВЛК та оскаржує її у судовому порядку, вимагаючи визнати рішення протиправним та скасувати його.

Вирішуючи спір суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови.

Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.

Відповідно до п. 1.1 розділу 2 Положення № 402 Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Слід зазначити, що згідно п. 3.2 розділу 3 глави 2 Положення № 402 повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Згідно з п. 2.3 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;

Пунктом 2.3.4 розділу І Положення № 402 передбачено, що Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати, у разі необхідності, головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи (за необхідності); надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та інших осіб; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до пункту 2.3.5. розділу І Положення № 402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

За встановлених обставин, позивач вважає, що відповідачем була порушена процедура прийняття суб`єктом владних повноважень рішення у зв`язку з допущенням порушень Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України п. 2.3.4 розділу І Положення № 402 в частині не затвердження постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 про непридатність до військової служби.

Позивач надав до суду висновок незалежного спеціаліста з судово-медичної експертизи, складений на підставі його медичних документів, що були надані позивачем для проходження ВЛК.

Зокрема, складено висновок судово-медичної експертизи №123-28-2025, яким підтверджено: наявність у позивача гіпертонічної хвороби ІІІ ступеня, 3 стадії, з високим (кризовим) ризиком перебігу; гіпертонічна хвороба призвела до незворотного структурного ураження головного мозку у вигляді лакунарного інфаркту в басейні лівої середньої мозкової артерії та субарахноїдального крововиливу з розвитком вираженої судинної енцефалопатії ІІІІІ ступеня змішаного генезу, правобічного геміпарезу, помірною дизартрією, вираженою церебростенією, порушенням пам`яті на фоні вестибуло-кохлеарного синдрому та обумовила інвалідизацію громадянина ОСОБА_1 .

Висновок експерта №123-28-2025 свідчить про стійкі та незворотні зміни з боку серцево-судинної та центральної нервової системи, що, відповідно до пункту «а» статті 39 Розкладу хвороб ВЛК, затвердженого Наказом МОУ №402 від 14.08.2008 (із змінами), є підставою для визнання особи непридатною до військової служби та виключення з військового обліку.

Суд погоджується з доводами позивача щодо необґрунтованості постанови ЦВЛК ЗСУ.

В спірній постанові від 27.05.2025 ЦВЛК ЗСУ зазначено про те, що встановлений діагноз, зазначений у свідоцтві про хворобу не повний, не обґрунтований відповідно наданої медичної документації та вимог пункту "а" статті 39 Розкладу хвороб. Відсутня медична документація, яка підтверджує етапність та прогресування важкості основного захворювання. EXO-КГ від 08.11.2024 № 69468 не підтверджує тривале підвищення артеріального тиску. Відсутні результати додаткових методів обстеження (візуалізація наслідків ГПМК за 09.03.2024) які підтверджують основний діагноз. При винесені діагнозу ІІІ стадії гіпертонічної хвороби мають об`єктивні ознаки ушкодження органів-мішеней із симптомами з їх боку та порушенням функції. Діагноз гіпертонічної хвороби III стадії за наявності інфаркту міокарда, інсульту або інших ознак III стадії слід встановлювати лише в тих випадках, коли ці серцево-судинні ускладнення виникають на фоні існуючої тривало гіпертонічної хвороби, що підтверджується наявністю об`єктивних ознак гіпертензивного ураження органів-мішеней (гіпертрофія лівого шлуночка, генералізоване звуження артерій сітківки тощо) та/або документальним підтвердженням наявності у хворого артеріальної гіпертензії до розвитку асоційованих станів. Свідоцтво про хворобу оформлено з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України та Методичних рекомендацій щодо організації роботи військово-лікарських комісій та проведення військово-лікарської експертизи в особливий період. Пункти свідоцтва про хворобу оформлено не належно, а саме: неврологічний та соматичний статус належним чином не описаний. Підлягає повторному обстеженню та медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 із належним оформленням медичної документації, наданням медичних документів, що підтверджують встановлений діагноз, з обов`язковим оглядом головним кардіологом та неврологом ЗС України.

Суд зазначає, що в спірній постанові вказано формальні підстави не затвердження постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , які відповідно є недостатніми та не впливають на фактичний стан здоров`я позивача і його придатність до військової служби.

За даною справою ЦВЛК обмежилася формальним посиланням на «необхідність контрольного обстеження та медичного огляду», не зазначивши конкретного діагнозу або альтернативного медичного висновку та не посилаючись на норми Розкладу хвороб, якими керувалася при відмові. Оскаржувана постанова не конкретизує, в чому встановлений діагноз позивачу є неповним та необґрунтованим відповідно наданої медичної документації, не містить конкретних посилань на пункти свідоцтва про хворобу, які, на думку відповідача, оформлені неналежно та не в повному обсязі, на пункти Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України та Методичних рекомендацій щодо організації роботи військово-лікарських комісій та проведення військово-лікарської експертизи в особливий період, які, на думку відповідача, оформлено з порушенням. ЦВЛК послалася на нібито неналежне оформлення окремих пунктів свідоцтва про хворобу (неврологічний та соматичний статус), проте такі зауваження є формальними і не виправдовують відмову у затвердженні, що може свідчити про зловживання правами ЦВЛК. Всі наведені формальні зауваження не відносяться до стану здоров`я позивача та не впливають на його придатність або непридатність до військової служби.

Відповідно суд зазначає, що спірна постанова ЦВЛК не містить конкретних мотивів чи обґрунтованих зауважень, які саме висновки або діагнози ВЛК КМТЦКСП є сумнівними або потребують уточнення, що у сукупності за вищезазначим суперечить принципу обґрунтованості рішень суб`єктів владних повноважень відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України та залишає позивача у стані правової невизначеності. Відсутність обґрунтування повторного огляду порушило права позивача та створило «замкнене коло» перевірок, що порушує процедуру прийняття рішень суб`єктом владних повноважень і є формальною, необґрунтованою та протиправною.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути зрозумілим та обґрунтованим, тобто воно повинно бути чітким, недвозначним, а також базуватися на достатніх підставах.

Зрозуміле та обґрунтоване рішення забезпечує його законність та справедливість, а також дає можливість особі, щодо якої воно винесено, зрозуміти причини прийняття рішення та, у разі необхідності, оскаржити його в суді.

В даному випадку, ЦВЛК Збройних Сил України, не зазначаючи в чому конкретно полягають порушення, допущені на її думку, при винесенні постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично позбавляє можливості нижчестоящу військово-лікарську комісію виконати свій обов`язок щодо усунення цих порушень.

Отже, враховуючи вищевикладене, судом встановлено порушення відповідачем процедури перегляду постанови ВЛК, оформленої свідоцтвом про хворобу.

Суд констатує, що Центральна ВЛК не затвердила висновок ВЛК КМТЦКСП та не надала доказів існування підстав для повторного медичного огляду позивача, чим порушила встановлену процедуру, а також право позивача на охорону здоров`я та правову визначеність у сфері військового обліку.

Висновок експерта №123-28-2025 на переконання суду має бути врахований з відповідними медичними заключеннями та висновками позивача для прийняття рішення придатності чи не придатності до несення позивачем військової служби.

Отже, постанова відповідача від 27.05.2025 не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.

В наступному суд зазначає, що згідно п.п.2.3.4 п.2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК ЗСУ.

Отже, пунктом 2.3 вказаного Положення №402 визначено об`єм дискреційних повноважень ЦВЛК. В тому числі, передбачена п.2.3 розділу І Положення № 402 функція ЦВЛК з контролю за рішеннями ВЛК входить до дискреції ЦВЛК ЗСУ як військово-медичної установи з військового управління, що здійснює керівництво ВЛК регіонів у ЗСУ та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в ЗСУ.

В силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, що перевірка правильності прийнятого ВЛК рішення виключно за медичними показниками не входить у компетенцію адміністративного суду.

Враховуючи викладене, у громадянина ОСОБА_1 (1986 р.н.), який хворіє на «Гіпертонічну хворобу ІІІ ст., 3 ст. ризик 4. СН І ст.», наявне незворотнє структурне ураження головного мозку (органу-мішені) у вигляді перенесеного лакунарного інфаркту головного мозку в басейні лівої середньої мозкової артерії та субарахноїдального крововиливу, з розвитком вираженої судинної енцефалопатії ІІІІІ ст. змішаного генезу, правобічного геміпарезу, вираженої церебростенії, помірної дизартрії та порушень пам`яті на фоні вестибуло-кохлеарного синдрому.

Стаття 39 Розкладу хвороб ВЛК (Наказ МОУ №402 від 14.08.2008 із змінами) включає хвороби, що характеризуються підвищеним кров`яним тиском, а до пункту «а» віднесена гіпертонічна хвороба III стадії з незворотними структурними ураженнями органів-мішеней. Враховуючи характер та тяжкість захворювання, ОСОБА_1 підпадає під дію п. «а» ст. 39 цього Розкладу.

Суд зазначає, що позивач надав висновок незалежного спеціаліста з судово-медичної експертизи №123-28-2025, складений на підставі його медичних документів, наданих для проходження ВЛК. У висновку підтверджено наявність стійких та незворотних змін серцево-судинної та центральної нервової системи, які є підставою для визнання особи непридатною до військової служби та виключення з обліку відповідно до п. «а» ст. 39 Розкладу хвороб ВЛК

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 27 травня 2025 року щодо незатвердження постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), оформлену свідоцтвом про хворобу № 1/11 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії (рішення) відповідача у розглядуваній ситуації ґрунтуються на його виключно дискреційних повноваженнях як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко регламентований законодавчо, у цьому випадку задоволення позову шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно в задоволенні вимог зобов`язальної частини у спосіб визначений позивачем суд відмовляє.

Належним способом судового захисту за даною справою суд визначає як зобов`язання відповідача повторно розглянути постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлену свідоцтвом про хворобу № 1/11, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2425,00 грн.

Враховуючи наслідки вирішення справи судом, положення ч. 3 ст. 139 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у відповідному розмірі а саме 1212,50 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 27 травня 2025 року щодо незатвердження постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), оформлену свідоцтвом про хворобу № 1/11 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

3. Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути постанову Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлену свідоцтвом про хворобу № 1/11, з урахуванням висновків суду у даній справі.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1212,50 грн. (одна тисяча двісті дванадцять гривень 50 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.