Справа № 520/2134/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. Справа № 520/2134/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, по справі № 520/2134/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаментупатрульної поліції

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила:

- наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 17.12.2024 №743 про застосування до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції - визнати протиправним та скасувати.

- наказ Департаменту патрульної поліції від 15.01.2025 №85 про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції - визнати протиправним та скасувати.

- поновити з 15.01.2025 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі № 520/2134/25 адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказав, що текст оскаржуваного рішення зводиться до цитування тверджень відповідача без аналізу судом першої інстанції обставин справи, за відсутності власних обґрунтованих висновків щодо всіх обставин справи та без надання оцінки важливим доказам у справі.

Відтак, позивач зазначає, що результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 не можуть вважатися належним доказом, в тому числі з огляду на те, що його викладено на бланку форми №498-2/о, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158 Про затвердження облікової форми №498-2/о Результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT). Відповідно до вказаного наказу встановлено, що інтерпретація результатів дослідження проводиться лише лікарем і діагноз не може бути встановлено на підставі одного дослідження. Окрім того, імунохроматографічне дослідження (CITO TECT) це дослідження, яке дає лише вірогідний, можливий результат, достовірність якого має бути перевірена і підтверджена більш надійними методами і обладнанням. Таким чином, позивач наголошує, що при проведенні оформлення Результату імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 щодо ОСОБА_2 було порушено вимоги наказу Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158, що робить такий Результат недостовірним, незаконним та, відповідно, недійсним.

Також за доводами позивача, медична довідка про її стан здоров`я могла бути надана лише їй особисто, як це визначено п. 7 та 8 розділу IV Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими, затвердженого Наказом МВС України від 10.12.2015 №1561. Між тим, така довідка не може бути доказом перебування поліцейського у стані наркотичного сп`яніння, зокрема без належного додаткового підтвердження лабораторними аналізами.

Ще одним із доводів апеляційної скарги позивача є те, що наказ про призначення службового розслідування від 23.10.2024 ще не був отриманий в УПП в Харківській області станом на 23.10.2024 (що підтверджується датою зазначеною на штампі вхідної реєстрації, 07.11.2024), тобто неможливо було фактично розпочати службове розслідування щодо позивачки, адже відповідних повноважень та вказівок УПП в Харківській області ще не отримало. Отже, до 07.11.20244 у осіб, які проводили службове розслідування, не було офіційних повноважень на таке розслідування, а тому всі дії вчиненні дисциплінарної комісією до 07.11.2024 вчинені незаконно. Крім того, Позивачку було відсторонено від виконання службових обов`язків на підставі наказу №2390 від 23.10.2024 (пункт 3 наказу), але вказаний наказ було отримано УПП лише 07.11.2024, що свідчить про порушення процедури відсторонення Позивачки від виконання обов`язків.

Поряд з цим, позивач зазначає, що у наказі від 23.10.2024 № 2390 Про призначення службового розслідування відсутні відомості про те, що службове розслідування було призначено з приводу відомостей, зазначених у Доповідній записці підполковника поліції Віктора Левченко від 23.10.2024 та будь-яких посилань на вказану доповідну записку, як на підставу для проведення службового розслідування, наказ не містить.

Окрім того, як вбачається з копії складеного щодо інспектора ОСОБА_2 висновку службового розслідування від 21.11.2024, він не містить даних про його затвердження начальником Департаменту патрульної поліції, що на думку позивача свідчить про викривлення Відповідачем в наданих ним документах фактичних відомостей та хронології подій щодо засвідчення згаданого Висновку керівником ДПП.

Ще одним із доводів апеляційної скарги позивача є наявність порушень в процедурі медичного огляду позивача, адже в порушення пункту 4.2 розділу IV Положення №65/80, при проведенні щозмінного передрейсового огляду позивачки були присутні сторонні особи іншої статі, а також не було здійснено жодних вимірів чи обстежень, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери поліцейського присутнього при огляді. В той же час, позивач також зазначає, що було порушено процедуру її направлення на позачерговий психіатричний огляд, адже відповідне направлення не було видане одночасно із службовою характеристикою, як цього вимагає Порядок проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими, затвердженого Наказом МВС України від 10.12.2015 №1561, а також саме направлення не містить відбитку печатки. Окрім того. в ході проведення медичного огляду був присутній лише один лікар, що підтверджено також відеозаписом, тоді як довідка містить вказівку на те, що огляд проводило два лікарі. Отже, приведене вказує на сумніви у достовірності відомостей, які викладені в такому документі.

Не погоджуючи із доводами апеляційної скарги відповідачем подано до суду апеляційної інстанції письмовий відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, який відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також з огляду відсутність клопотант про розгляд справи за викликом сторін, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на норми частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла до висновків про залишення без задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що із змісту наказу начальника Департаменту патрульної поліції в Харківській області від 17.12.2024 №743 вбачається, що інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 вчинила дисциплінарний проступок, який виразився у тому, що 23.10.2024 під час проходження щозмінного передрейсового медичного огляду в неї були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджено імонохроматографічним дослідженням та довідкою про проходження позачергового психіатричного огляду за що до інспектора ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі вказаного наказу, начальником Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції наказом від 15.01.2025 №85 було звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, тобто у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач вважає, що наказ від 17.12.2024 №743 і наказ від 15.01.2025 №85 є незаконними та не обґрунтованими, оскільки вони не відповідають обставинам справи, вони були реалізовані з пропуском встановленого законом строку та винесені на підставі висновків службового розслідування, які самі по собі є незаконними через процесуальні порушення в ході такого службового розслідування. Крім того, висновки службового розслідування ґрунтуються на неналежних доказах по справі.

Все вищенаведене стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів. Водночас, оскільки позовні вимоги про поновлення позивачки на посаді та зобов`язання виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, які є законними та такими, що відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстави для їх задоволення також відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно зі статті 12 Закону № 580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Стаття 18 Закону № 580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського.

Відповідно до частини першої цієї статті, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Отже, поліцейський, у тому числі, зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За вимогами статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі Дисциплінарний статут), визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (пункт 7); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8); під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункту 14).

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно із вимогами частин першої та другої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя статті 14 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина шоста статті 14 Дисциплінарного статуту).

Частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Щодо порядку проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, то на підставі вимог частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту Національній поліції України він визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Розділом V Порядку № 893 встановлено порядок проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно пункту 2 розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 1 розділу VІІ Порядку № 893 передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Таким чином, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Вирішуючи спір по суті, з урахуванням доводів сторін та зібраних у справі доказів, суд зауважує, що оцінці підлягає не лише порядок проведення службового розслідування, а також висновок службового розслідування та зібрані в ході цього службового розслідування докази для належного висновку про доведеність/недоведеність матеріалами службового розслідування наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, що стало підставою притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Правовий висновок про це сформовано Верховним Судом в постанові від 12.07.2023 у справі № 200/3459/22.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що доповідною запискою від 23.10.2024 №12081/41/14/01-2024 (а.с. 83 том 1) начальник УПП в Харківській області ДПП підполковник поліції Віктор Левченко доповів начальнику Департаменту патрульної поліції генералу поліції третього рангу Євгенію Жукову про можливе порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , яка 23.10.2024 заступила на службу з ознаками наркотичного сп`яніння та про проходження нею огляду, результат якого відповідно до вищезазначеного Імунохроматографічного дослідження та Довідки був позитивний, тому прохав призначити службове розслідування та відсторонити її від виконання службових обов`язків.

Далі, за фактом перебування у стані наркотичного сп`яніння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 наказом Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2390 за вищевказаними обставинами призначено проведення службового розслідування (а.с.81 том 1).

Згідно доповідної записки за вих.№12569/41/01-2024 від 04.11.2024 (а.с. 85 том 1) начальник УПП в Харківській області ДПП підполковник поліції Віктор Левченко доповів начальнику Департаменту патрульної поліції генералу поліції третього рангу Євгенію Жукову про необхідність продовження проведення службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2390, на 15 календарних днів.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.11.2024 №2487 строк службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2390, продовжено на 15 календарних днів (а.с. 84 том 1).

За результатами проведеного службового розслідування 21.11.2024 складено висновок, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу Євгенієм Жуковим (а.с. 86-113 том 1).

У відповідності до вказаного висновку службового розслідування встановлено вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18 та частини першої статті 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22.111.20218 №5217.

За наслідками розгляду вказаного висновку службового розслідування начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу Євгенієм Жуковим видано наказ № 743 від 17.12.2024 (а.с. 166-167 том 1), яким до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказане дисциплінарне стягнення було реалізовано шляхом видання наказу від 15.01.2025 № 85 о/с, яким ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції (а.с. 169 том 1).

Як було встановлено колегією суддів з матеріалів справи, в ході службового розслідування, призначеного на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 №2390, досліджувався факт перебування у стані наркотичного сп`яніння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Так, наявних у справі матеріалів вбачається, що 23.10.2024 о 06.05 працівниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП під час контролю проходження передрейсового медичного огляду працівників УПП в Харківській області ДПП, виявлено можливий факт порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , яка заступила на службу з ознаками наркотичного сп`яніння.

Згідно з направленням заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП від 23.10.2024 (а.с. 119 том 1), у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння (неприводна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), ОСОБА_2 направлено на позачерговий психіатричний огляд (позачерговий наркотичний огляд) до Медичного центру психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області. У направленні також було зазначено, що до нього долучено службову характеристику та інші матеріали вивчення працівника. Вказане направлення відповідає додатку 2 до Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 10.12.2015 № 1561 (далі - Порядок № 1561).

Після проведення 23.10.2024 медичного обстеження старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 в Медичному центрі психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ ТМО МВС України по Харківській області встановлено, що остання перебувала в стані наркотичного сп`яніння на підтвердження чого було складено такі документи:

- результат Імунохроматографічного дослідження (CITO ТЕСТ) виданий ДУ ТМО МВС України по Харківській області від 23.10.2024 № 10, з якого вбачається, що проведено обстеження старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , 1983 року народження, на наркотичні речовини, матеріал - сеча, дата збору матеріалу 23.10.2024, виробник тест-системи - Dia Sure, номер серії (лот) - D 2309107, дата проведення дослідження - результат огляду позитивний (марихуана та барбітурати) (а.с. 116 том 1);

- довідку про проходження періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, поліцейським виданою Медичним центром психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ ТМО МВС України по Харківській області (а.с. 117 том 1), з якої встановлено, що ОСОБА_2 , 1983 року народження, 23.10.2024 пройшла огляд. В графі 4 Психіатричних, у тому числі спричинених вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання службових обов`язків інспектором довідки вказано, що виявлено, до виконання службових обов`язків не допускається, а в графі 5 Результати обстеження, проведеного комісією лікарів-психіатрів - вживання каннабіоїдів та барбітуратів. Направлена в Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради (далі - КНП ХОР) Обласна клінічна наркологічна лікарня. Довідка підписана лікарями-психіатрами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Окрім того, начальником Медичного центру психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області Оленою Серебрєнніковою 23.10.2024 складено відносно ОСОБА_2 направлення на стаціонарне обстеження та лікування з діагнозом - F19.0. (каннабіоїдів та барбітуратів) (а.с. 118 том 1).

Як вбачається із напису зробленого власноручно ОСОБА_2 на приведеному вище направленні, остання з ним була ознайомлена саме 23.10.2024 та відмовилась від госпіталізації. Дана обставина сторонами не оскаржувалась.

Далі, рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП, який зареєстрований в УПП в Харківській області ДПП № 2501вн/41/14/02-2024 від 23.10.2024 (а.с. 115 том 1), начальника УПП в Харківській області ДПП було повідомлено про результати проведеного зі ОСОБА_2 медичного дослідження та долучено наступні документи:

- результат Імунохроматографічного дослідження (CITO ТЕСТ) виданий ДУ ТМО МВС України по Харківській області;

- довідку про проходження періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин поліцейським, виданою Медичним центром психіатричної допомоги та професійного психофізіологічного відбору ДУ ТМО МВС України по Харківській області;

- направлення ОСОБА_2 на стаціонарне обстеження та лікування, з діагнозом - F19.0. (каннабіоїдів та барбітуратів) ДУ ТМО МВС України по Харківській області.

Окрім того, ОСОБА_2 23.10.2024 подала письмовий рапорт (а.с. 120 том 1) в якому вказана, що 23.10.2024 близько о 06.10 старший лейтенант поліції ОСОБА_7 увійшла до медичного кабінету та ій запропоновано перевірити артеріальний тиск, після чого було запропоновано проїхати до наркоцентру, на що вона відмовилась так, як їй стало зле, в неї виникли проблеми з серцем та тиском. Внаслідок чого, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 викликала бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги (далі - БЕШМД). Надалі в госпіталі у ОСОБА_3 взято аналізи та повідомлено, що у неї виявлено наркотичні речовини. Старший лейтенант поліції ОСОБА_7 повідомила лікаря, що вживала пігулки (при цьому, подруга порекомендувала після вживання пігулок не сідати кермо). Також ОСОБА_2 вказала, що їй було дуже зле, остання погано себе почувала та потребувала лікування судин та тиску.

З метою встановлення обставин, що призвели до можливого порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , а також з метою реалізації її права на захист, що полягає в наданні їй можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій рекомендованими листами від 04.11.2024 № 848з/41/14/01-2024 та від 08.11.2024 №907з/41/14/01-2024 (за адресою, наявною в матеріалах особової справи старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , а саме: Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, в`їзд Академіка Павлова, будинок № 2) та за допомогою засобів електронної комунікації на електронну адресу (за контактними даними, які наявні в особовій справі), шляхом комунікації через месенджер Telegram направлені виклики про необхідність прибути 07.11.2024 та 11.11.2024 до УПП в Харківській області ДПП за адресою: місто Харків, станція метро Олексіївська, вхід № 4, кабінет № 85, для надання письмових пояснень, попередньо зв`язавшись з членом дисциплінарної комісії - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 (а.с. 121-123, 124, 125-126, 127-128 том 1).

Крім того, у виклику до УПП в Харківській області ДПП зазначено прохання про здійснення завчасного повідомлення УПП в Харківській області ДПП про поважність причин неявки, в разі неможливості прибуття, з наданням підтверджуючих документів на адресу електронної пошти , але 11.11.2024 для надання письмових пояснень в рамках проведення службового розслідування ОСОБА_2 не прибула, про поважність причин неявки дисциплінарну комісію не повідомила.

З урахуванням положень абзацу третього частини третьої статті 27 Дисциплінарного статуту остання вважалась такою, що відмовилась від надання пояснень, внаслідок чого членом дисциплінарної комісії - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 в присутності капітана поліції ОСОБА_10 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП та майора поліції ОСОБА_11 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП складено акти про відмову від надання пояснень (матеріалів), які зареєстровані в УПП в Харківській області ДПП від 08.11.2024 № 2684вн/41/14/01-2024 та від 12.11.2024 № 2744вн/41/14/01-2024 (а.с. 129 том 1).

Колегія суддів вказує, що відповідно абзацу третього частини третьої статті 27 Дисциплінарного статуту, якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Поряд з цим, дисциплінарною комісією встановлено, що окрім не прибуття для надання пояснень в рамках проведення службового розслідування, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 не прибувала до виконання службових обов`язків на робоче місце до відділу забезпечення діяльності УПП в Харківській області ДПП, куди її було направлено на період відсторонення від виконання службових обов`язків, однак з`ясовано, що старший лейтенант поліції ОСОБА_7 перебувала на амбулаторному лікуванні в наступні періоди: з 24.10.2024 по 31.10.2024, з 01.11.2024 по 02.11.2024 та з 04.11.2024 по 13.11.2024.

Після виходу з лікарняного та прибуття для проходження служби до відділу забезпечення діяльності УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 19.11.2024 ознайомлено з наказом Департаменту патрульної поліції від 23.10.2024 № 2390 Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків. Також, членом дисциплінарної комісії - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 було опитано старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 .

Опитана старший лейтенант поліції ОСОБА_7 19.11.2024 пояснила (а.с. 141 том 1), що 23.10.2024 прибула на службу в денну зміну, почувала себе не дуже добре, під час передрейсового медичного огляду про це не повідомила, так як високий артеріальний тиск в опитаної дуже давно, оскільки вона гіпертонік. Під час передрейсового медичного огляду в опитаної перевірили артеріальний тиск (200/100), у зв`язку з чим остання звернулась за допомогою до БЕШМД. У працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПГІ виникла підозра, що опитана вживала заборонені речовини. Працівниками БЕШМД в опитаної було зафіксовано гіпертонічний криз, в госпіталі також було зафіксовано гіпертонічний криз. Від госпіталізації опитаній відмовили, тому остання звернулась до свого сімейного лікаря. На теперішній час в опитаної є направлення в лікарню на госпіталізацію. Опитана повідомила, що нажаль наразі не може лікуватись, за сімейними обставинами, планує госпіталізуватись на наступному тижні.

Дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування також досліджувались роздавальні відомості відеореєстраторів та рацій від 23.10.2024 № 593/12, з яких встановлено, що 23.10.2024 портативні відеореєстратори отримали: старший лейтенант поліції ОСОБА_14 - № 472939; старший лейтенант поліції ОСОБА_15 - № 476541, що засвідчили власними підписами у відповідній графі указаної відомості.

Переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора № 472939, отриманого старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 встановлено наступне:

о 06:07 працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП перебували у кабінеті медичного працівника разом з ОСОБА_8 , на запит медичної сестри ОСОБА_17 чи є в неї скарги, остання відповіла, що ні. Після чого, медична сестра ОСОБА_18 заміряла старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 артеріальний тиск та повідомила старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , що у неї артеріальний тиск - 200/120, що виходить за межі норми;

о 06:11 працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП запропонували старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 пройти медичний огляд в КНП ХОР Обласна клінічна наркологічна лікарня, на що остання відмовилась та повідомила, що їй стало зле та вона буде викликати для себе БЕШМД.

о 06:13 старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону викликала собі БЕШМД;

о 06:31 працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 вийшли з території УПП в Харківській області ДПП та підійшли до БЕШМД, яка прибула для надання медичної допомоги старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 , працівники БЕШМД провели огляд старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 в транспортному засобі БЕШМД, в цей час працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП стояли поруч з транспортним засобом БЕШМД;

о 06:53 до працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП підійшов лікар БЕШМД та повідомив, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 буде госпіталізовано з діагнозом гіпертонічний криз. На що старший лейтенант поліції ОСОБА_14 повідомив, що відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 виникли підозри в тому, що остання перебуває в стані сп`яніння. Також, лікар БЕШМД повідомила, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 буде госпіталізовано до ДУ ТМО МВС України по Харківській області;

о 07:00 працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП спрямували за БЕШМД, яка доставила старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 до ДУ ТМО МВС України по Харківській області;

о 07:26 на запитання лікаря чи згодна ОСОБА_7 пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_7 відповіла, що якщо їй стане легше, то вона згодна.

о 10:59 лікар- ОСОБА_20 провів огляд старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ;

об 11:01 лікар-психіатр повідомив, що під час первинного огляду у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 взяли для аналізу на вміст наркотичних речовин біологічний матеріал (сечу) та кров (на КГТ). Лікар-психіатр повідомив, що з аналізом крові все в нормі, але в аналізі сечі було виявлено вміст марихуани та барбітуратів та запитав у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , що вона за даним фактом може пояснити. Остання повідомила, що вона заборонених речовин не вживала. На питання лікаря-психіатра чи вживала старший лейтенант поліції ОСОБА_7 наркотичні речовини раніше, остання відповіла, що вживала лише в студентські роки;

об 11:02 лікар-психіатр запитав у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 чи є в неї скарги до лікаря-психіатра, на що остання відповіла, що ні. Також, лікар-психіатр повідомив, що згідно аналізу сечі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 останній буде видано направлення на обстеження та лікування у наркологічній лікарні, та запитав, як до цього ставиться старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , на що остання відмовилась від направлення. В подальшому, лікар-психіатр роз`яснив старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 причини направлення на обстеження та в подальшому лікування на стаціонарі (внаслідок виявлення в сечі наркотичних речовин), на що остання відмовилась;

об 11:04 лікар-психіатр повідомив старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 , що він в будь-якому разі складе направлення на обстеження та за необхідності лікування до наркологічної лікарні. Після, лікар-психіатр повідомив, що необхідно почекати деякий час поки він складе всі необхідні документи;

об 11:14 лікар-психіатр видав старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 заключения щодо результатів проведення аналізів сечі на вміст наркотичних речовин та направлення на обстеження, та за необхідності лікування до наркологічної лікарні. Старший лейтенант поліції ОСОБА_7 від направлення на обстеження відмовилась, що вказала на листі направлення власноруч;

об 11:38 працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП під час спілкування зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 . Старший лейтенант поліції ОСОБА_14 повідомив їй про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння в КНП ХОР Обласна клінічна наркологічна лікарня, так як в останньої було виявлено ознаки сп`яніння, на що остання повідомила, що вона погано себе почуває та їй потрібно стаціонарне лікування, але в лікарні повідомили, що наразі вільних місць не має;

об 11:40 на запитання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 чи згодна вона проїхати з працівниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП до КНП ХОР Обласна клінічна наркологічна лікарня, для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_7 повідомила, що їй зараз погано та їй потрібне лікування, а тому вона не може нікуди їхати. Старший лейтенант поліції ОСОБА_14 запропонував старшому лейтенанту поліції ОСОБА_19 повторно звернутись до приймального відділення для надання допомоги, але остання повідомила, що їй тут не надають допомогу, тому вона чекатиме на території ДУ ТМО МВС України по Харківській області;

об 11:52 працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 вийшли з території ДУ ТМО МВС України по Харківській області та сіли до службового транспортного засобу.

Переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора № 476541, отриманого старшим лейтенантом поліції ОСОБА_22 дисциплінарною комісією встановлено, що наявні відеозаписи збігаються із відеозаписами здійсненими за допомогою портативного відеореєстратора № 472939.

Водночас, в ході службового розвідування дисциплінарною комісією направлено 30 жовтня 2024 року запит Про надання інформації за вих. № 12549/41/14/01-2024 до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції (а.с. 130 том 1), з проханням надати інформацію, використовуючи дані веб-порталу надання електронних послуг - електронного реєстру листків непрацездатності, чи зверталась старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , до закладів охорони здоров`я в період часу з 23.10.2024 по 31.10.2024 (включно) та чи були останній надані довідки про тимчасову непрацездатність відповідними медичними закладами.

12 листопада 2024 року вх. № 11500еп з Департаменту патрульної поліції надійшла відповідь (вих. № 16764/41/5-2024 від 12.11.2024) (а.с. 131 том 1), про надання інформації щодо перебування на лікарняному ОСОБА_3 , у якій зазначено, що відповідно до інформації з веб-порталу надання електронних послуг в Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП (РНОКПП - ) перебувала на лікарняному в наступні періоди: з 24.10.2024 по 31.10.2024, з 01.11.2024 по 02.11.2024 та з 04.11.2024 по 13.11.2024.

Відтак, у підсумку дисциплінарна комісія констатувала, що 23.10.2024 під час несення служби старший лейтенант поліції ОСОБА_2 перебувала у стані наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, що виразилося в особистій недисциплінованості, порушенні Присяги працівника поліції та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, учиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, , у зв`язку з чим слід застосувати до неї дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення нею саме службової дисципліни та присяги поліцейського.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Аналогічні висновки приведено Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 (справа №520/10268/19), від 10.04.2023 (справа №520/5143/21) та від 14.03.2023 (справа №320/1206/21).

Водночас, позивач в апеляційній скарзі, заперечуючи проти притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначала, що результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 є недостовірним, незаконним та, відповідно, недійсним. Зокрема, доводячи недійсність результату імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 позивач зазначає, що його викладено на бланку форми №498-2/о, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158 Про затвердження облікової форми №498-2/о Результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT).

Позивач посилається, що відповідно до вказаного наказу встановлено, що інтерпретація результатів дослідження проводиться лише лікарем і діагноз не може бути встановлено на підставі одного дослідження. Окрім того, імунохроматографічне дослідження (CITO TECT) це дослідження, яке дає лише вірогідний, можливий результат, достовірність якого має бути перевірена і підтверджена більш надійними методами і обладнанням.

Таким чином, позивач наголошує, що при проведенні оформлення Результату імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 щодо ОСОБА_2 було порушено вимоги наказу Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158, що робить такий Результат недостовірним, незаконним та, відповідно, недійсним.

З приводу наведених тверджень позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, як вбачається зі змісту результату імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024, його викладено на бланку форми №498-2/о, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158 Про затвердження облікової форми №498-2/о Результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT).

При цьому результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 відповідає формі, наведеного у наказі Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158.

Окрім того, наказ №158 містить примітку про те, що інтерпретація результатів дослідження проводиться лікарем і діагноз не може бути встановлено тільки на підставі одного дослідження.

Інших приміток чи зауважень наказ Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158 не містить.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач звільнена зі служби у зв`язку з перебуванням у стані наркотичного сп`яніння, а не у зв`язку з встановленням певного діагнозу щодо наявності хвороби.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними зауваження позивача про те, що імунохроматографічне дослідження (CITO TECT) це дослідження, яке дає лише вірогідний, можливий результат, достовірність якого має бути перевірена і підтверджена більш надійними методами і обладнанням, оскільки зміст результату імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 відповідає формі приведеній у наказі Міністерства охорони здоров`я від 24.03.2006 №158, та його підписано лікарем, тобто інтерпретацію досліджень здійснено саме лікарем, то у суду відсутні підстави вважати такий результат недостовірним чи недійсним, лише виходячи із аналізу поняттєвого змісту визначень результат та дослідження.

Крім того, за насідками обстеження позивача лікарями складена довідка в якій лікарями зроблено висновок про вживання позивачем каннабіоїдів та барбітуратів.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач була обізнана про результати дослідження та висновки лікарів, однак будь-яких дій щодо проведення повторних або додаткових лабораторних досліджень в спростування таких висновків не вчиняла.

Слід також наголосити на тому, що спір у даній справі стосується саме питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а не надання оцінки діям лікарів. Поряд з цим, отримані результати в ході дослідження на наркотичні речовини оформлені у відповідності до норм чинного законодавства, що не дає підстав суду вважати їх протиправними через недотримання форми та змісту.

Водночас, слід вказати, що результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 це лише один із медичних документів, якими підтверджено наявність у позивача наркотичного сп`яніння.

Окрім того, в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів при застосуванні ними відповідних методів огляду, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі (постанова Верховного Суду від 13.06.2018 по справі № 806/526/16). У таких випадках адміністративні суди вправі лише перевірити законність висновків лікарів в межах дотримання процедури складання такого висновку, однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку лікаря виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями лікаря чи медичних установ, а тому суд не вправі перебирати на себе їх повноваження.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги позивача про те, що результат імунохроматографічного дослідження (CITO TECT) на наркотичні речовини №1886 від 23.10.2024 є недостовірним, незаконним та, відповідно, недійсним.

З приводу тверджень апеляційної скарги позивача про те, що медична довідка про її стан здоров`я містить лікарську таємницю, а отже незаконно долучена до матеріалів службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

Так, за приписами статей 39-1 та 40 Основ законодавства України про охорону здоров`я визначено, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Отже, на законодавчому рівні закріплено конфіденційність інформації про стан здоров`я людини, її діагноз, методи лікування та інші медичні дані, які не мають розголошуватися без згоди пацієнта.

В той же час, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідні висновки приведено Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 (справа №520/10268/19), від 10.04.2023 (справа №520/5143/21) та від 14.03.2023 (справа №320/1206/21).

Зокрема, за вимогами частини дев`ятої статті 95 Закону України Про національну поліцію закріплено, що поліцейські зобов`язані щороку проходити комплексний медичний огляд (диспансеризацію), а за необхідності - цільові медичні огляди, психофізіологічні обстеження і тестування в порядку, визначеному Міністром внутрішніх справ України

Вимоги пункту чотирнадцятого частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національній поліції України крім обов`язків поліцейського містять заборону поліцейському під час несення служби перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відтак, для поліцейського діє пряма заборона на перебування у стані наркотичного сп`яніння під час несення служби, що передбачає також наявність обов`язкового профілактичного наркологічного огляду.

Правила такого огляду закріплено у Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими, який затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2015 № 1561 (далі Порядок №1561).

Відповідно у розділі V Порядку №1561 передбачено порядок проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду.

Так, пунктами 1, 2 та 4 Порядку №1561 визначено, що проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду (періодичного та позачергового) поліцейських регламентується Законом України Про психіатричну допомогу, постановою Кабінету Міністрів України від 06 листопада 1997 року № 1238 Про обов`язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 1238) та цим Порядком.

Обов`язкові профілактичні наркологічні огляди поліцейських проводяться лікарями-психіатрами закладів охорони здоров`я МВС.

На поліцейських, поведінка яких дає підстави підозрювати в них наявність психічних та поведінкових розладів, обумовлених уживанням психоактивних речовин, керівники органів поліції до проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду подають до закладу охорони здоров`я МВС детальні службові характеристики.

У разі якщо між проведенням обов`язкових профілактичних наркологічних оглядів виникли підстави підозрювати у поліцейського наявність психічних та поведінкових розладів, обумовлених уживанням психоактивних речовин, і його стан може становити небезпеку для нього або оточуючих, керівник органу поліції за направленням та детальною службовою характеристикою повинен направити таку особу до закладу охорони здоров`я МВС на позачерговий наркологічний огляд.

Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку № 1561, висновок періодичного та позачергового психіатричного огляду, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, оформляється довідкою про проходження періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, поліцейським (далі - Довідка) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку, та видається поліцейському, який пройшов огляд.

Довідка підлягає реєстрації у формі первинної облікової документації № 100-З/о Журнал реєстрації виданих Довідок про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 квітня 2022 року № 651, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 червня 2022 року за № 648/37984.

При цьому, приписи вказаного Порядку не містять заборони направлення вказаної довідки керівнику органу поліції.

З приведених вище приписів вбачається, що з урахування особливого статуту поліцейського та відповідно вимог, які ставляться до поліцейських, питання перебування поліцейського в сталі наркотичного сп`яніння під час несення служби не є конфіденційною інформацією, адже на законодавчому рівні закріплено відповідну заборону на перебування поліцейського в стані наркотичного сп`яніння під час несення служби та визначено порядок проведення позачергового огляду на стан наркотичного сп`яніння у поліцейського. Відтак, отримання медичної довідки щодо стану наркотичного сп`яніння поліцейського це визначений законодавством порядок, який не передбачає лікарської таємниці, що обумовлено особливим статусом поліцейських.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставним доводи позивача про те, що медична довідка про результати медичного обстеження незаконно долучена до матеріалів службового розслідування.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що наказ про призначення службового розслідування від 23.10.2024 надійшов до УПП в Харківській області лише 07.11.2024, що вказує на порушення процедури відсторонення позивача від виконання обов`язків та проведення службового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дійсно Департамент патрульної поліції територіально знаходиться у місті Києві, а УПП в Харківській області лише територіальний підрозділ, у зв`язку з чим обіг документів між такими установами може відбуватися із запізнення. Однак, наявність такої обставини не виключає вчинення дій на виконання такого наказу, зокрема, відсторонення позивача від виконання службових обов`язків та подання доповідної про продовження строку проведення службового розслідування, що було вчинено до 07.11.2024.

Зауваження апеляційної скарги позивача про те, що у наказі від 23.10.2024 № 2390 Про призначення службового розслідування відсутні відомості про те, що службове розслідування було призначено з приводу відомостей, зазначених у Доповідній записці підполковника поліції Віктора Левченко від 23.10.2024 та будь-яких посилань на вказану доповідну записку, як на підставу для проведення службового розслідування, наказ не містить, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутність у наказі про призначення службового розслідування таких посилань не впливає законність чи обґрунтованість такого акту. При цьому, наказ про призначення службового розслідування містить посилання на обставину з приводу якої таке розслідування було ініційоване, зокрема, за фактом перебування у стані наркотичного сп`яніння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Доводи заявника апеляційної скарги з приводу порушення пункту 4.2 розділу IV Положення №65/80 при проведенні щозмінного передрейсового огляду позивача, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту 4.2 розділу IV Положення №65/80 щозмінні передрейсові та післярейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів проводяться в індивідуальному порядку та під час огляду присутність сторонніх осіб забороняється. В той же час, позивач була притягнута до відповідальності не в наслідок виявлення обставин встановлених виключно проведеним передрейсовим медичним оглядом, а такі обставини встановлені результатами лабораторних досліджень.

Твердження апеляційної скарги позивача про те, що в ході проведення щозмінного передрейсового огляду позивача не було проведено жодних вимірів та обстежень, колегія суддів вважає безпідставними, адже безпосередньо позивач у своєму рапорті від 23.10.2024 (а.с. 120 том 1) зазначає, що 23.10.2024 близько 6:10 я зайшла до кабінету медичного, мені запропонували перевірити тиск, після чого запропонувати проїхати до наркоцентру, я відмовилась так як мені стало зле, тобто від проведення вимірів позивач відмовилась.

Стосовно зауважень апеляційної скарги позивача про те, що направлення її на позачерговий психіатричний огляд не було видано одночасно із службовою характеристикою, як цього вимагає Порядок №1561, а також саме направлення не містить відбитку печатки, колегія суддів вважає їх безпідставними, адже видане відносно позивача направлення від 23.10.2024 містить посилання на одночасне направлення службової характеристики та зміст такого направлення відповідає прикладу приведеному у додатку 2 до Порядку №1561, де немає обов`язкової умови проставлення печатки.

Зауваження апеляційної скарги позивача про присутність під час огляду в медичному центрі лише одного лікаря, не може вказувати на сумніви у достовірності відомостей, які викладено у відповідній довідці, адже така довідка підписана двома лікарями, як того вимагає Порядок №1561.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що висновок службового розслідування від 21.11.2024 р. не затверджено начальником Департаменту патрульної поліції, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявна завірена належним чином копія висновку, що затверджена начальником Департаменту.

Підсумовуючи вище викладене, відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, колегія суддів вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність прийняття спірних наказів, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 по справі № 520/2134/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова