Справа № 160/7091/25
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/7091/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року

у адміністративній справі № №160/7091/25 за позовною заявою за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» та визнано протиправним і скасовано Рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11739864/32679601 від 06.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3137 від 09.09.2023 року, а також зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Алекспром» №3137 від 09.09.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації, та стягнуто на користь ТОВ «Алекспром» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн., і за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити інше рішення про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги відповідачем наведено зміст окремих положень нормативно-правових актів, якими Комісія керувалася під час зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної ТОВ «Алекспром» №3137 від 09.09.2023 року та під час прийняття оскаржуваного у цій справі рішення №11739864/32679601 від 06.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3137 від 09.09.2023 року, з посиланням на правову позицію Верховного Суду у постанові від 02.08.2024 року по справі № 440/5004/23 та у постанові від 12.06.2018 року по справі № 811/2247/14 стосовно обов`язковості товарно-транспортних накладних, які призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. При цьому, відповідач наголошуючи на те, що Комісія контролюючого органу у спірному випадку діяла у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законом вважає, що судом не було враховано положення: ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (із змінами) Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 07.08.1996 №228/253 Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи; наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» від 29.12.1995 № 488/346 (із змінами), яким затверджено зокрема типову форму «Товарно-транспортна накладна», а також не було досліджено питання чи були у Східного міжрегіонального управління ДПС законні підставі для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкових накладних та в подальшому оскаржуваних у цій справі рішень про відмову реєстрації податкових накладних з урахуванням вимог п.6 Порядку №1165, і не враховано дискреційні повноваження контролюючого органу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на законність та обґрунтованість судового рішення та на те, що доводами апеляції відповідача ці висновки не спростовуються, тому просить залишити без задоволення вимоги апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, а також перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки, правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.

Під час апеляційного перегляду даної справи за апеляційною скаргою відповідача встановлено, що вирішуючи спір у цій справі по суті судом першої інстанцій було детально досліджено обставини та підстави складеної на виконання приписів статті 201 ПК України позивачем і направленої до органів Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3137 від 09.09.2023 року, яка була оформлена на підтвердження виконання позивачем свого обов`язку по поставці протягом серпня, вересня 2023 року товарів визначених відповідними господарськими договорами укладеними з ТОВ «НАФТОГАЗОІЛ».

Також, колегією суддів встановлено, що при вирішенні спору у цій справі судом першої інстанції було детально проаналізовано зазначені у квитанції підстави зупинення податкової накладної №3137 від 09.09.2023 року після подачі її на реєстрацію, а саме, з тих підстав, що «ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», а також було встановлено, що позивачем на адресу податкового органу надіслалося повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, пояснення до повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, яких зупинено, якими саме і було надано інформацію про походження товару, про всі операції, які виконувались з товаром, що відвантажений в адресу контрагента позивача, та підтверджено законностість даних операцій наданими копіями документів (договорами поставки, видатковими накладними, довіреностями, товарно-транспортними накладними, договорами на закупівлю товарів, платіжними дорученнями).

За встановлених у цій справі обставин, які не спростовуються учасниками спору та які підтверджені матеріалами справи, беззаперечно встановленим у цій справі є те, що за результатами розгляду наданих ТОВ «АЛЕКСПРОМ» пояснень і документів, відповідачем-2 було прийнято Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11739864/32679601 від 06.09.2024 року з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, і зазначенням додаткової інформації про те, що: В ТТН від 12.09.2023 №РН-4117, від 10.09.2023 №РН-4117 на контрагента-покупця не заповнено всі графи, зокрема «час прибуття до вантажоодержувача», «час виїзду від вантажоодержувача». ТОВ «НАФТОГАЗОІЛ» () відповідає критеріям ризиковості платника податку, що саме і оскаржується позивачем у цій адміністративній справі.

Як встановлено колегією суддів, вирішуючи спір у цій справі по суті суд першої інстанції на підставі правового аналізу положень: п.201.1. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України; п.4, п.5, п.6, п.10, п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11.12.2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165) і Додатків № 1 та № 3 до вказаного Порядку; п.2, п.3, п.4, п.5, п.11 затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), а також з урахуванням змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної де підставою для такого зупинення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, але не при цьому відповідачем 2 не зазначено (у квитанції) конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, саме у звязку з чим суд першої інстанції і обґрунтовано виснував, що у даному спірному випадку твердження відповідача про «ненадання документів» не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної, оскільки вони попередньо не витребовувались податковим органом у квитанціях.

Підсумовуючи вищевикладене суд першої інстанції на переконання колегії суддів дійшов обґрунтованого у цій справі висновку про невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, що в свою чергу свідчить про його протиправність, і такі висновки суду першої інстанції повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладений у постанові від 04.12.2018 року по справі № 821/1173/17.

Оскільки про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчить саме належна мотивація, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення, і навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу та не дає змоги суду встановити дійсні підстави і причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення суд першої інстанції у цій справі правильно наголосив, що у даному випадку відповідач-2 приймаючи оскаржуване позивачем рішенні зазначив лише загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації ПН, тобто, прийняв невмотивоване рішення, зміст якого не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийнято негативне для платника податків рішення. Тому суд першої інстанції правильно зазначив, що прийняття негативних для платника податків рішень без зазначення конкретних мотивів дають підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації ПН, що повністю підтверджується правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2020 року по справі № 819/330/18.

Отже, виходячи з того, що відповідачами не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного позивачем рішення, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та системного аналізу положень чинного законодавства України і наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції цілком законно визнав необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.09.2023 року №3137, а з огляду на не встановлення судом першої інстанції обставин які б унеможливлювали реєстрацію спірної ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд першої інстанції обґрунтовано керуючись положеннями ч.3 ст.245 КАС України визнав за необхідне зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію складену позивачем ПН від 09.09.2023 року за №3137, завдяки чому дійсно можливо буде відновити права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, а виходячи з наявності у даному спірному випадку правових підстав для скасування оскаржуваного у цій справі рішення про відмову у реєстрації податкової накладної та того, що доводами апеляційної скарги відповідача не спростовуються висновки суду першої інстанції у цій справі, не встановивши обставин неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права під час апеляційного перегляду судового рішення у цій справі, колегії суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апелянта та для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, а тому керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов