Справа № 620/8647/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/8647/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.06.2025 №51;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, період військової служби за призовом під час мобілізації в особливий період з 03.08.2015 по 20.10.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». 20.06.2025 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії та надав відповідні додаткові документи для зарахування до стажу періоду проходження військової служби в особливий період. Проте оскаржуваним рішенням відповідач 2 відмовив у перерахунку пенсії за відсутністю необхідного стажу роботи. Позивач вважає, що спірне рішення прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тому є протиправним, та підлягає скасуванню.

27.06.2025 ухвалою суду розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачами подано відзиви, в яких заперечували проти доводів позивача та зазначили про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу спірного періоду та виплати грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день звернення до пенсійного органу йому виповнилось 60 років.

20.06.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою, в якій просив зарахувати до стажу період проходження військової служби в особливий період з 03.08.2015 по 20.10.2016 та провести перерахунок пенсії. До заяви надав документи, які, на його думку, підтверджують достатній страховий стаж.

За результатами розгляду заяви позивача від 20.06.2025, відповідачем 2 прийнято рішення від 27.06.2025 №51 про відмову у перерахунку пенсії за відсутністю необхідного стажу. У вказаному рішенні зазначено, що на дату досягнення пенсійного віку (13.03.2025) стаж позивача становить 33 роки 9 місяців 26 днів, а зарахування до стажу періоду військової служби в особливий період Порядком № 1191 від 23.11.2011 не передбачено. Отже, відповідач 2 дійшов висновку відмовити позивачу у перерахунку пенсії.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась за їх захистом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Щодо зарахування до стажу позивача періоду військової служби в особливий період.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 2 пункту першого статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи суд встановив.

03.08.2015 Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації винесено наказ №77-К Про збереження місця роботи, посади та середнього заробітку за ОСОБА_1 . У зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 , директора позашкільного навчального закладу «Центр дитячого та юнацького туризму і екскурсій» відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України наказано:

1.Зберегти на час військової служби з 03 серпня 2015 року до дня фактичної демобілізації за ОСОБА_2 місце роботи, посаду та середній заробіток. Підстава: повідомлення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. На час відсутності ОСОБА_1 обов`язки директора позашкільного навчального закладу «Центр дитячого та юнацького туризму і екскурсій» покласти на заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 .

Згідно витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №239-ос від 20.10.2016, позивача, начальника 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип А), звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.10.2016 №234-ос у запас згідно пункту «є» (призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, у строки, визначені рішенням Президента України), пункту 1 частини 8 статті 26, виключено зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення, з 20.10.2016.

Згідно наказу Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації №124-к від 21.10.2016 у зв`язку із завершенням військової служби за призовом під час мобілізації, з 21.10.2016 приступити позивачу до виконання посадових обов`язків директора позашкільного навчального закладу «Центр дитячого та юнацького туризму і екскурсій».

За умови підтвердження трудового стажу позивач, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Періоди військової служби з 03.08.2015 по 20.10.2016 підтверджено наведеними доказами, а відтак відмова у не зарахуванні такого періоду до стажу позивача є протиправною. Жодних належних і допустимих доказів зворотного відповідачем 2 суду не надано та матеріали справи не містять.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини, та надану їм оцінку, суд доходить висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.06.2025 № 51 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо висновку відповідача 2 у спірному рішенні про відмову у перерахунку пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058.

Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

У постанові від 15 червня 2022 у справі №200/854/19-а Верховний Суд виснував, що норму пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV слід тлумачити таким чином, що для отримання грошової допомоги при виході на пенсію за Законом №1058-IV особа має дотриматись таких вимог: 1) станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення; 2) пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили); 3) станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 3О років, у редакції Закону № 105 8-ІV станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

Зазначеного підходу до застосування пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV дотримано у постановах Верховного Суду від постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №234/13835/17, від 20 лютого 2019 року у справі №462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі №466/5637/17, від 24 квітня 2019 року у справі №450/3061/16-а, від 15 червня 2022 року у справі №200/854/19-а, від 21 березня 2024 року у справі №580/2737/23 та ін.

Отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії за вислугу років, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

За приписами пунктів 6, 7 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Так, із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 видно, що позивач працював на посадах віднесених до категорії посад "Працівник освіти, соцзабезпечення".

При цьому, під час роботи директором позашкільного навчального закладу «Центр дитячого та юнацького туризму і екскурсій», позивач 03.08.2015 призваний на військову службу по мобілізації відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до частини третьої статті 19 Кодексу законів про працю зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку за позивачем.

Згідно наказу від 03.08.2015 №77-к, витягу з наказу від 20.10.2016 №239-ос, позивач проходив військову службу по мобілізації.

Системний аналіз наведених норм законодавства, зумовлює висновок, що обов`язковою умовою зарахування часу проходження військової служби в особливий період до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є, зокрема робота особи за професією або на посаді, що дає право на призначення такої пенсії, на момент призову на військову службу в особливий період.

Саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №450/3061/16-а.

Однак відповідач 2 не врахував вказані обставини, що мають значення для прийняття рішення, тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що заява позивача від 20.06.2025, що і стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення, полягала у перерахунку пенсії та визначенні права на виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 20.06.2025 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог до ГУ ПФУ в Чернігівській області, то в задоволенні їх слід відмовити, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії вказаним відповідачем не приймалось, тобто права позивача з його боку не порушувались.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У той же час, згідно з частиною 2 статті 77 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 605,60 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.06.2025 №51.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно з пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди проходження військової служби в особливий період з 03.08.2015 по 20.10.2016 та повторно розглянути заяву від 21.12.2023, прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп), сплачений відповідно до квитанції від 25.07.2025.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14005 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, площа Соборна,3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, .

Повний текст рішення виготовлено 20 жовтня 2025 року.

Суддя І.І. Соломко