Справа № 569/17491/25
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника відповідача Осмолик М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради , в якому просить: поновити пропущений строк звернення до суду з позовом; скасувати постанову №480 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради від 06.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що Постановою №480 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2025 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП і накладено штраф у сумі 1700 гривень. Вважає Постанову №480 у справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2025 року незаконною та такою, що піддягає скасуванню. До дня проведення засідання адміністративної комісії по розгляду матеріалів а саме 05.08.2025 року представником позивачки адвокатом Зражевським О.В. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення засідання в справі. Вищевказане клопотання було подано захисником завчасно 05.08.2025 року, до дня проведення 06.08.2025 року засідання адміністративною комісією по розгляду відповідного протоколу та долучених до нього матеріалів, тому на позивачку не можуть покладатися негативні наслідки від дій чи бездіяльності представників уповноважених органів місцевого самоврядування, які не вжили заходи для своєчасного інформування секретаря чи членів адмінкомісії про надходження такого клопотання захисника до часу проведення засідання даного колегіального органу. В змісті оскаржуваної Постави взагалі відсутні дані про факт подачі даного клопотання захисником, лише констатується факт її відсутності при розгляду справи, хоча докази виклику позивачки на дане засідання в матеріалах справи немає. Таким чином, адміністративна комісія, яка провела розгляд справи 06.08.2025 року, грубо порушила право позивачки на захист та принцип змагальності процесу. В змісті Протоколу про адміністративне правопорушення зазначено на факт ніби то порушення позивачем вимог п. п. 5.1.13. «Правил благоустрою м. Рівного, затверджених РМР від 28.04.2011 року №512, а саме «самовільне встановлення рекламоносіїв у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових) коробок на будівлі за адресою м. Рівне вул. Соборна 233». Однак, долучені до матеріалів справи докази, зазначені в змісті Протоколу, а саме «фото» не дозволяють ідентифікувати точне місце розташування об`єкту, зображеного на фото, а Службовий лист від 25.07.2025, з якого вбачається місцезнаходження об`єкта не може слугувати доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складання такого службового листа повинно було передувати складенню протоколу та такий лист відображає лише суб`єктивну думку працівника муніципальної варти щодо причетності позивачки до встановлення вивіски без наявності будь-якого іншого доказу щодо цього в справі. Жодним належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП не доведена причетність позивачки до дій, які описані в Протоколі. Таким чином, на підставі фактично лише одного двох фото та витягу з сайту ЄДР, без наявності будь-яких доказів приналежності позивачки до створення рекламоносія адмінкомісія визнала доведеною її вину на підставі сукупності даних, які вбачалися з названих документів, які не містять об`єктивних доказів винуватості позивачки. 06.08.2025 року адмінкомісією було проведено розгляд 3 (трьох) справ про адміністративне правопорушення на підставі 3-х протоколів від 24.07.2025 року про ніби-то порушення позивачкою 24.07.2025 року правил благоустрою за адресою м.Рівне, вул. Соборна, буд.233, однак всупереч вимогам ч.2 ст.36 КУпАП адміністративна комісія наклала штраф по 1700 грн. за кожне порушення, а не обмежилася накладенням одного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, натомість інші складені постанови протиправно були враховані при визначення ніби-то наявної в неї обтяжуючої обставини - повторність. Вищевказане є проявом грубого порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді справи та постановленій процесуального (оскаржуваного) рішення і, в сукупності з іншими доводами щодо відсутності доказів вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, обумовлює її право просити суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі.

Ухвалою суду від 11.09.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року розгляд справи вирішено здійснювати з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Зражевським О.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Рівненської міської ради Осмолик М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить в їх задоволенні відмовити. У відзиві зазначає, що відповідно до п. 3.2 Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 142 від 18.10.2022, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою відповідно до ст.255 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення №000601 від 24 липня 2025 року за ст. 152 КУпАП відносно Позивача, який надійшов на адресу адміністративної комісії з Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, відповідав всім вимогам які передбачені у ст.256 КУпАП. 30 липня 2025 року Позивачеві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення №950, було направлено повістку з повідомленням про дату, час та місце розгляду адміністративної справи. Даний рекомендований лист, згідно перевірки статусу відстеження на сайті «Укрпошти», 31.07.2025 надійшов до відділення видачі відправлення, а 07.08.2025 зазначено, що відправлення не було вручене під час доставки. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбаченні статтею 268 КУпАП. На засідання адміністративної комісії Позивач не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без її участі від неї не надходило. Також Позивач не скористалась своїм правом щодо надання пояснень чи доказів ні під час складання протоколу, ні безпосередньо до адміністративної комісії. При розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача адміністративною комісією встановлено, що 24 липня 2025 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Рівне, вул. Соборна 233, виявлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 самовільно встановила рекламоносій у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових коробок) на будівлі без дозвільних документів, чим порушені вимоги п.п.5.1.13. Правил благоустрою, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 28.04.2011 року № 512. В результаті вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП. Вчинення адміністративного правопорушення та винність Позивача в його вчиненні підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Враховуючи вищевикладене, вважають твердження позивача, що доказами вчинення нею правопорушення (на час складання протоколу працівником Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради) було лише «фото» (без вказання їх кількості), яке з точки зору ОСОБА_1 не дозволяє ідентифікувати ні місце (адресу) розташування рекламоносія ні те, яке вона має відношення до його встановлення, не обґрунтоване. Як вбачається з матеріалів справи, що рекламоносій у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових) коробок, що розміщений Позивачем на будівлі за адресою: м. Рівне, вул. Соборна 233, відповідає визначенню «реклама», викладеного в Законі України «Про рекламу». Оскільки рекламоносій розміщено самовільно, без відповідного дозволу в діях Позивача вбачається порушення п.п.5.1.13. Правил благоустрою, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 28.04.2011 року № 512. В результаті вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою №480 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2025 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП і накладено штраф у сумі 1700 гривень.

З постанови вбачається, що 24.07.2025 за адресою: м.Рівне, вул. Соборна, 233, виявлено, що громадянка ОСОБА_1 самовільно встановила рекламоносій у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових коробок) на будівлі без дозвільних документів, чим порушені вимоги п.п.5.1.13. Правил благоустрою, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 28.04.2011 року № 512. В результаті вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП.

За змістом частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до підпункту «г» частини 1 статті 13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Відповідно до статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Згідно статті 42 Закону №2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні встановлених норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, самовільному зайнятті території (частини території) об`єкта благоустрою населеного пункту.

Відповідно до статті 1 Закону Україну «Про рекламу» реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. В той же час, розміщення інформації про виробника товару (чи сам товар) у місцях реалізації не вважається рекламою (частина 8 статті 8 Закону Україну «Про рекламу»).

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону Україну «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Аналогічні положення викладені і в Типових правилах розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленими цими органами на підставі типових правил, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Рівненської міської ради затверджено Правила благоустрою міста Рівного від 28 квітня 2011 року № 512 та відповідно до пункту 5.1.13 яких визначено, що на об`єктах благоустрою міста забороняється самовільно встановлювати рекламо носії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми, технічні пристрої та технічні елементи, лінійні споруди та антенно-фідерні системи.

Відповідно до статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що порушення Правил благоустрою населеного пункту суб`єктом господарювання без дотримання дозвільної процедури, або з порушення відповідно процедури регламентованої законодавством, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог частини 2 статті 65 Господарського кодексу України вбачається, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000601 від 24.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено, що громадянка ОСОБА_1 самовільно встановила рекламоносій у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових коробок) на будівлі без дозвільних документів, чим порушені вимоги п.п.5.1.13. Правил благоустрою, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 28.04.2011 року № 512. В результаті вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП.

Суд вважає, що формулювання складу правопорушення «самовільно встановила рекламоносій у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових коробок) на будівлі за адресою АДРЕСА_2 , спростовується матеріалами справи, в частині особи правопорушника. Відповідач зобов`язаний зібрати докази, які б спростовували твердження позивача, але таких доказів ні службовий лист, ні протокол, ані постанова не містять, а в постанові №480 від 06.08.2025 притягаючи до адміністративної відповідальності зазначається, що ОСОБА_1 встановила рекламоносій у вигляді великогабаритної інсталяції з елементами штучних квітів та декоративних (подарункових коробок) на будівлі, додані фотосвітлини, однак відповідачем не зібрано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, зокрема: документального підтвердження здійснення господарської (реєстрації) позивачки за вказаною адресою, фіксації правопорушення, відомостей ДПС та інших доказів, що свідчили б про належність приміщення в будинку (магазину) саме позивачці, тобто жодних дій спрямованих на з`ясування суб`єктивної сторони складу правопорушення не здійснено.

Крім того, стаття 152 КУпАП передбачає умисну форму вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а) від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, не доведена в повному обсязі, а тому виключає притягнення її до адміністративної відповідальності, за таких обставин постанова Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради № 480 від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до суду, які зазначені в позові, поважними, оскільки оскаржуване рішення позивач отримала 14 серпня 2025 року, а позов подала 21 серпня 2025 року, тому клопотання про поновлення строку звернення до суду слід задовольнити та поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Рівненської міської ради судових витрат у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №480 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради від 06.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Рівненської міської ради (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12А, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 12А, м. Рівне.

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2025 року.

Суддя Харечко С.П.