Справа № 280/6858/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 жовтня 2025 року Справа № 280/6858/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» (далі - позивач) до Державної податкової служби України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України про припинення дії ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 28.07.2025 №1194-р/лєр;

зобов`язати Державну податкову службу України видалити з Єдиного державного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирта етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію щодо припинення дії ліцензії ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна» на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) реєстраційний номер 300004 від 07.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу було видано відповідачем ліцензію на виробництво тютюнових виробів (сумішей тютюнових для кальяну в асортименті), реєстраційний номер 300004 від 07.11.2023. В цій ліцензії зазначено, що місцем провадження діяльності є наступна адреса: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26. 17.07.2025 позивачем поштовим зв`язком було отримано від Головного управління ДПС у Київській області Акт про неможливість проведення перевірки позивача №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.08.2025. В цьому акті зазначено, що вказаним податковим органом, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, тобто призначення проведення фактичної перевірки, та наказу від 03.07.2025 №2492-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна» 04.07.2025 здійснено виїзд за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26 з метою проведення фактичної перевірки позивача. Також в акті зазначено, що при виїзді за адресою впровадження ліцензованої діяльності позивача нібито встановлено відсутність останнього, що підтверджується мультимедійною інформацією щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами. Проте при надсиланні вказаного акту позивачу не було підкріплено жодних доказів відсутності останнього за місцем провадження господарської діяльності. Позивач вважає рішення відповідача про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 28.07.2025 №1194-р/лєр протиправним, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» про забезпечення позову - задоволено. Зупинено дію рішення Державної податкової служби України про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 28.07.2025 №1194-р/лєр, в частині припинення дії ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) реєстраційний номер 00004 від 07.11.2023, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до наказу №2492-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ. БІ. СІ Україна» 04.07.2025 було здійснено виїзд на адресу здійснення ліцензіатом господарської діяльності. При виїзді за вказаною адресою, було встановлено відсутність суб`єкта господарювання (його посадових осіб) за місцезнаходженням провадження діяльності, що було зафіксовано технічним приладами/або технічними засобами, що здійснюють або мають здійснювати функції фото-відеозапису й складено акт про неможливість проведення перевірки 07.07.2025 №2206/10-36-09-00-10/38925405, що було додано до матеріалів справи позивачем. У відповідності до Податкового кодексу України та норм чинного законодавства, у разі встановлення факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням дія всіх наявних у ліцензіата ліцензій припиняється. Крім того вказує, що позивач 30.07.2025 змінив місцезнаходження та зареєструвався у м.Запоріжжі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив представника позивача підтримав викладену у позовній заяві позицію та додатково зазначив, що згідно положень п. 10 ч. 2 ст. 46 Закону України №3817 підставою для припинення дії ліцензії є факт відсутності ліцензіата (позивача) за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначений в Єдиному реєстрі ліцензіатів, встановлений контролюючим органом у ході перевірки та зафіксований у відповідному акті про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб. Однак даний акт не складався податковим органом. Зазначає, що позиція відповідача намагається ототожнити два різних акти «акт про відсутність ліцензіата» та «акт про неможливість проведення перевірки». Податковий орган не складав акт, який передбачений п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817, який є підставою для припинення ліцензії. В оскаржуваному рішенні відповідача зазначено, що такою підставою було складаний податковим органом акт про неможливість проведення перевірки позивача №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025, складання якого передбачено ст.81 ПК України, і який має іншу правову природу та правове регулювання і, відповідно, інші правові наслідки. Крім того зазначає, що позивачем було змінено саме місцезнаходження, а не адресу провадження діяльності. Адреса провадження ліцензійної діяльності позивача не змінилась і 30.07.2025 як була адреса Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26, так і залишилась і на теперішній час.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» () є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата державної реєстрації: 04.10.2013.

Основним видом діяльності ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна», що визначений в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: код КВЕД 12.00 виробництво тютюнових виробів.

07.11.2023 ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна» було отримано Ліцензію на право виробництва тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) з реєстраційним номером №00004 , адреса місця провадження діяльності ліцензіата: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26, термін дії: з 07.11.2023 - безстроково.

З матеріалів справи встановлено, що позивач здійснює господарську ліцензовану діяльність за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26, на підставі Договору суборенди №20-06/2023 нежитлового приміщення від 20.06.2023, додаткової угоди №1 від 01.07.2023, додаткової угоди №2 від 01.09.2024, додаткової угоди №3 від 02.12.2024 до цього договору та акту приймання-передачі приміщення від 20.06.2023.

17.07.2025 позивач засобами поштового зв`язку отримав від ГУ ДПС у Київській області Акт «Про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна» №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025.

Відповідно до змісту акту про «Про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна» №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025: посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області на на підставі ст. 75 пп. 80.02.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, згідно наказу Головного управління ДПС у Київській області від 03.07.2025 №2492-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ. Україна» 04.07.2025 здійснено виїзд за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26 з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ. Україна». При виїзді за вказаною адресою встановлено відсутність суб`єкта господарювання за місцезнаходженням провадження діяльності, що підтверджується мультимедійною інформацією щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-відеозапису.

Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято рішення №1194-р/лєр від 28.07.2025 про припинення дії ліцензії на право виробництва тютюнових виробів Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІ.БІ.СІ. Україна» реєстраційний номер №00004, на підставі п. 10 ч. 2 ст. 46 Закону України №3817 (факт відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів, встановлений контролюючим органом у ході перевірки та зафіксований у відповідному акті про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб).

Не погодившись з рішенням №1194-р/лєр від 28.07.2025, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

На час видачі позивачу ліцензій №00004 на право виробництва тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) діяв Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон - №481/95-ВР).

У статті 1 Закону №481/95-ВР наведені наступні визначення ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

18.06.2024 прийнято Закон України №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який набрав чинності 27.07.2024.

Згідно з абз.1 п.3 Розділу «Перехідних положень» Закону №3817-ІХ ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.

Порядок та підстави припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності визначено ст.46 Закону №3817-ІХ.

Так, відповідно до ч.1 ст.46 Закону №3817-ІХ дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Згідно з п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є: факт відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, факт відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, встановлений контролюючим органом у ході перевірки та зафіксований у відповідному акті про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб.

У разі встановлення факту відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, ця норма застосовується, якщо така уповноважена особа не з`явилася на місце зберігання протягом двох годин після встановлення такого факту посадовими особами податкового органу, що зафіксовано у відповідному акті.

До актів, передбачених цим пунктом, обов`язково долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

У разі встановлення факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням дія всіх наявних у ліцензіата ліцензій припиняється.

Отже, підставою для анулювання ліцензії є встановлення факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і такий факт має бути підтверджений у спосіб, що визначений наведеною нормою права, тобто зафіксований у відповідному акті про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб, до якого обов`язково долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як установлено судом, у спірному випадку уповноваженими особами контролюючого органу складено Акт про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна» №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025.

Водночас, абз.4 п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України (далі - ПК Украни) передбачено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Таким чином, акт про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або про відсутність уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, та акт про неможливість проведення перевірки, є різними актами за своєю правовою природою та мають різні правові наслідки.

При цьому, якщо при складанні акта, який є підставою для припинення дії ліцензії, обов`язково повинна бути долучена мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених у п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, то такої вимоги при складенні акта про неможливість проведення перевірки ст.81 ПК України не містить.

У спірному випадку контролюючим органом не було складено акта про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або про відсутність уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання.

У свою чергу, в Акті №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025 «Про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна» не зазначено про долучення до нього будь-яких додатків, які б підтверджували б інформацію зазначену в такому акті, в тому числі й мультимедійної інформації щодо фіксації зазначених у п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, наявність якої у розумінні приписів п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ є обов`язковою.

При цьому, у відзиві на позовну заяву сам же відповідач зазначає, що до актів, передбачених п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ, обов`язково долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд повторно зауважує, що акт №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025 «Про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна» не є актом про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Абзацом 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України передбачено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі.

До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Проте, як видно з акта №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025, до нього не додано матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті, як це передбачено абзацом 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України.

Через відсутність в акті №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025 посилань на матеріали, що підтверджують висновки цього акта, у суду відсутня можливість перевірити достовірність таких висновків на підставі об`єктивних доказів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дії щодо проведення перевірки не є предметом спору у цій справі, проте, це не позбавляє суд обов`язку перевірити акт №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025, як доказ, який став підставою для анулювання ліцензії згідно з оскаржуваним рішенням.

На переконання суду, посадовими особами контролюючого органу не вжиті усі належні заходи щодо виявлення факту знаходження/відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії; доказів здійснення телефонних дзвінків посадовим особам підприємства чи уповноваженим представникам у день перевірки не надано.

За приписами підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Так, інформації щодо належної фіксації факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням, суду не надано.

В той же час, відповідно до підпункту 1.4.5 пункту 1.4 Розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України від 04.09.2020 №470, зокрема, зазначено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування) посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС/апарату ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.

У такому акті рекомендується зазначати інформацію про дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування, у зв`язку з отриманням інформації оператора поштового зв`язку щодо неможливості вручення платнику податків або повернення без вручення письмового запиту територіальному органу ДПС/апарату ДПС про надання пояснень та їх документальних підтверджень, надісланого такому платнику податків з метою організації перевірки тощо), податкова адреса та/або адреса об`єктів оподаткування платника податків, за якою встановлено відсутність платника, інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо - зазначаються у випадку, якщо факт неможливості проведення перевірки встановлено після їх оформлення) та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти.

До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені у такому акті.

Зазначений акт не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється у електронному Спеціальному журналі реєстрації актів.

Другий примірник акта про неможливість проведення перевірки разом з копіями матеріалів надсилається територіальним органом ДПС/апаратом ДПС платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника) відповідного органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.

До запиту додаються копія акта про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за податковою адресою, копія наказу про проведення перевірки (у разі його складання) та інші документи (або їх копії), що підтверджують відсутність платника податків за місцезнаходженням.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу ДПС, працівники якого здійснюють (очолюють) перевірку, реєструється та направляється у загальновстановленому порядку, визначеному відповідним нормативно-правовим актом до відповідного органу.

Зразок форми запиту наведено у додатку 5 до цих Методичних рекомендацій.

При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків.

Всупереч зазначеним нормам, відповідач не надав суду доказів формування доповідної записки, підготовки запиту на встановлення місцезнаходження платника податків, не надав матеріалів, що підтверджують факти, наведені у такому акті.

В оскаржуваному рішенні про припинення дії ліцензії №1194-р/лєр від 28.07.2025 зазначено, що підставою для прийняття рішення про припинення дії ліцензії є пункт 10 частини 2 статті 46 Закону №3817, а обґрунтуванням для прийняття цього рішення є Акт ГУ ДПС у Київській області №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025 (акт про неможливість проведення перевірки).

З викладеного вбачається, що відповідачем не складався і не направлявся позивачу акт про відсутність позивача (ліцензіата) та/або його уповноважених осіб за місцем провадження діяльності (Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26). При цьому, як було зазначено вище, акт про неможливість проведення фактичної перевірки має іншу правову природу ніж акт про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб за місцем провадження діяльності і має інше правове регулювання, а саме, статтею 81 Податкового кодексу України, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Суд також зазначає, що жодних доказів того, що уповноваженими особами контролюючого органу здійснювалися способи зв`язатися, зокрема, й у телефонному режимі, з директором ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна», ані Акт №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025 Про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ТІ.БІ.СІ Україна», ані матеріали справи не містять.

Крім іншого, позивач після отримання 17.07.2025 від ГУ ДПС у Київській області акту про неможливість проведення перевірки №2206/10-36-09-00-10/38925405 від 07.07.2025, направив цінним листом з описом вкладення лист-повідомлення вих.№11 від 18.07.2025 із зазначенням, що наразі позивачем не здійснюється господарська діяльність (це пов`язано із посиленням обстрілів безпілотниками типу «Шахед» та ракетами всієї території України), але за адресою виробничих потужностей (провадження господарської діяльності) в робочий час завжди має бути присутній представник позивача. Зазначено, що позивачем буде здійснено службову перевірку за фактом відсутності посадових осіб товариства на робочому місці під час робочого часу. Також у цьому листі позивач просив ГУ ДПС у Київській області провести повторну фактичну перевірку за місцезнаходженням провадженням діяльності.

Зазначений лист було отримано ГУ ДПС у Київській області 22.07.2025, про що зазначено у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №191.

Оскільки контролюючим органом не було надано жодних доказів на підтвердження обставин, що стали підставою для припинення дії виданої позивачу ліцензії, суд доходить висновку про необґрунтованість та передчасність оскаржуваного рішення, як такого, що прийняте за відсутності достатніх доказів факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, що, в свою чергу, свідчить про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування і, відповідно, є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача видалити з Єдиного державного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирта етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію щодо припинення дії ліцензії ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна» на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) реєстраційний номер 300004 від 07.11.2023, суд зазначає наступне.

Пунктом 28 частини 1 статті 1 Закону №3817-ІХ визначено, що Єдиний реєстр ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва та/або на право оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право вирощування тютюну, на право ферментації тютюнової сировини.

Процедуру створення та ведення Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах (далі - Реєстр), а також механізм включення до Реєстру та виключення з Реєстру суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва та/або на право оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право вирощування тютюну, та/або на право ферментації тютюнової сировини (далі - ліцензіат), визначено Порядком ведення Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2025 р. №374 (далі - Порядок №374).

Відповідно до п.п.2-5, 14-18 п.3 Порядку №374 до Реєстру вносяться відомості, передбачені частиною четвертою статті 34 Закону, зокрема про:

- реквізити (номер і дата) заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, заяви про внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі, заяви про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

- найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про надання або припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності або яким внесено зміни до відомостей, що містяться в Реєстрі, за результатами розгляду відповідної заяви ліцензіата;

- рішення органу ліцензування:

реквізити (номер і дата) рішення про надання або про відмову в наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

реквізити (номер і дата) рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

реєстраційний номер ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (системний порядковий номер запису в Реєстрі про надання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності). Реєстраційний номер кожній ліцензії присвоюється автоматично програмними засобами Реєстру;

- дату початку дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

- дату внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі;

- дату припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

- підстави припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності відповідно до частини другої статті 46 Закону;

- дату рішення суду, що набрало законної сили, та номер справи, у якій прийнято рішення про визнання протиправним і скасування рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Згідно з п.4 Порядку №374 відомості до Реєстру вносяться, змінюються або виключаються з нього посадовою особою ДПС, яка визначена публічним реєстратором Реєстру (далі - публічний реєстратор), на підставі:

1) заяви суб`єкта господарювання (далі - заявник) про:

внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі;

внесення чергового (щорічного/щоквартального) платежу за надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

2) рішення, прийнятого органом ліцензування, про:

надання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на підставі заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (крім ліцензій, надання яких здійснюється в автоматичному режимі), передбаченої частиною третьою статті 43 Закону, та копій документів, надання яких передбачено частинами четвертою та шостою статті 43 Закону;

припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на підставі заяви, поданої відповідно до частини шостої статті 34 та пункту 1 частини другої статті 46 Закону;

3) рішення суду, що набрало законної сили.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» (69083, м.Запоріжжя, вул.Східна, буд.9, ) до Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України про припинення дії ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» на право провадження відповідного виду господарської діяльності від 28.07.2025 №1194-р/лєр.

Зобов`язати Державну податкову службу України видалити з Єдиного державного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирта етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію щодо припинення дії ліцензії ТОВ «ТІ. БІ. СІ. Україна» на виробництво тютюнових виробів (суміші тютюнові для кальяну в асортименті) реєстраційний номер 300004 від 07.11.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ. БІ. СІ. Україна» судовий збір у розмірі 6056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова