Справа № 440/6989/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6989/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Департамента культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації до Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2024 року Миргородська окружна прокуратура Полтавської області в інтересах держави в особі Департамента культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на безхазяйне нерухоме майно - пам`ятку архітектури - Церкви Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 18, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області та зобов`язання вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно шляхом звернення із заявою про взяття на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та розміщення оголошення про взяття безхазяйного нерухомого майна на облік у друкованих засобах масової інформації, а саме - пам`ятку архітектури - Церкву Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 18, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області.

Ухвалою суду від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на території Лохвицької територіальної громади розташована пам`ятка архітектури - Церква Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області.

Відповідно до облікової картки об`єкта культурної спадщини, виготовленої ТОВ "Майстерня архітектора І. Бикова" встановлено, що пам`ятку архітектури - Церкву Різдва Богородиці збудовано 1910 року, використовується за первинним призначенням, з 1998 року в церкві проводяться служби УПЦ Київського патріархату, первісне призначення - парафіяльна православна церква Полтавської єпархії.

Із акту технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини від 2016 року без номеру, числа та місяця, який мається у складі облікової картки, встановлено, що загальний стан об`єкта культурної спадщини є задовільним.

Відповідно до наказу Управління культури Полтавської обласної адміністрації № 421 від 30.12.2016 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуття ними правового статусу щойно виявлених" Церкву Різдва Богородиці в с. Васильки, Миргородського району Полтавської області (вул. Перемоги) занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини у Полтавській області із набуттям ними правового статусу щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.

Пам`ятка архітектури - Церква Різдва Богородиці внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури України від 03.04.2019 за № 266 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України", охоронний номер - 4869 - Пл.

Із листа Управління Полтавської Єпархії Української Православної Церкви за № 198 від 29.12.2023 вбачається, що приміщенням вказаної церкви з 1998 року користується релігійна громада "Різдва Богородиці Української православної церкви Київського патріархату в с. Васильки Лохвицького району". У власності Управління Української Єпархії Української Православної Церкви вказаний об`єкт не перебуває.

Відповідно до інформації відділу культури, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 21.05.2024 № 100 точною адресою місця розташування пам`ятки архітектури місцевого значення - Церкви Різдва Богородиці у с. Васильки Лохвицької міської територіальної громади є вул. Перемоги, 18 в с. Васильки, Миргородського району, Полтавської області.

Із довідки № 19 від 21.05.2024, наданої Васильківським старостатом Лохвицької міської ради вбачається, що по Васильківській сільській раді Миргородського (бувшого Лохвицького) району рахується споруда Церкви Різдва Богородиці за місцем знаходження: вул. Перемоги, 18 в с. Васильки, Миргородського району, Полтавської області. На підставі ч. 2 ст. 14 Закону України "Про охорону культурної спадщини", споруда Церкви Різдва Богородиці за місцем знаходження вул. Перемоги, 18 в с. Васильки, Миргородського району, Полтавської області занесена до Переліку об`єктів культурної спадщини у Полтавській області (Наказ Управління культури Полтавської облдержадміністрації від 30.12.2016 № 421).

Відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.05.2024, право власності на дане приміщення не зареєстровано.

Враховуючи, що відсутній державний орган, який здійснює контроль за діяльністю відповідача у спірних правовідносинах, а міська рада як відповідач не вчиняє дій, спрямованих на визнання церкви безхазяйним майном, що суперечить інтересам держави та державним і громадським інтересам стосовно охорони пам`яток архітектури місцевого значення, прокурор звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 54 Конституції України передбачено, що культурна спадщина охороняється законом.

Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Приписами статей 1, 3 Закону України "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закон №1805-III) визначено, що пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі органи охорони культурної спадщини) належать центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади АР Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Орган виконавчої влади АР Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним органам виконавчої влади та центральним органам виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини в межах, передбачених законом.

Статтею 24 Закон №1805-III встановлено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280) визначено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною п`ятою статті 16 Закону №280 передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом статті 60 Закону №280, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, на рухоме та нерухоме майно.

Підставою набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

З аналізу вищенаведених правових норм суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнане безхазяйним.

Згідно зі статтею 335 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 329 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-VI від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952-VI), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням статті 2 Закону № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №1952-VI речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частини 14 статті 18 Закону №1952-VI взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 82 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.

Зміст вищевикладених норм свідчить, що селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

При цьому, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до наказу Управління культури Полтавської обласної адміністрації № 421 від 30.12.2016 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуття ними правового статусу щойно виявлених" Церкву Різдва Богородиці в с. Васильки, Миргородського району Полтавської області (вул. Перемоги) занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини у Полтавській області із набуттям ними правового статусу щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.

Пам`ятка архітектури - Церква Різдва Богородиці внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури України від 03.04.2019 за № 266 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України", охоронний номер - 4869 - Пл.

Застосовуючи викладені вище норми права до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що саме на відповідача покладається обов`язок проведення державної реєстрації набуття права власності на безхазяйне майно, а саме: Церкви Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 18, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що бездіяльність Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на безхазяйне нерухоме майно - пам`ятку архітектури - Церкви Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 18, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області до даного часу, є порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на орган прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку визначеному законом.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 3 - 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Зважаючи на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, та враховуючи що відсутній орган до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, то суд вважає, що прокурор довів підстави для захисту інтересів держави у суді, а тому наділений повноваженнями щодо звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, позов належить задовольнити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (вул. Кашинського, 1, м. Миргород, Полтавська область, 37600, код ЄДРПОУ ) в інтересах держави в особі Департамента культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації ( вул. Соборності, 45, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області (вул. Перемоги, 1, м. Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область, 37200, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на безхазяйне нерухоме майно - пам`ятку архітектури - Церкву Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 18, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області.

Зобов`язати Лохвицьку міську раду Миргородського району Полтавської області вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно шляхом звернення із заявою про взяття на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та розміщення оголошення про взяття безхазяйного нерухомого майна на облік у друкованих засобах масової інформації, а саме: пам`ятку архітектури - Церкву Різдва Богородиці, яка знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 18, с. Васильки, Миргородського району Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко