Справа № 360/1270/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року справа №360/1270/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року (головуючий суддя І інстанції - Тихонов І.В.), складене в повному обсязі 27 грудня 2024 року у справі № 360/1270/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) з такими вимогами:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 17.10.2022 року по 19.12.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 17.10.2022 року по 19.12.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 17.10.2022 по 19.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 17.10.2022 по 19.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначив, що період з отримання травмування та зверненням за допомогою у військовій частині становить 368 днів, проте як вбачається із наданої позивачем документації він проходив ВЛК у ВМКЦ ДПСУ 17 жовтня 2022 року, тобто через 165 днів. На думку відповідача позивач замовчував факт отримання ним травми, що внаслідок призвело до погіршення його особистого стану здоров`я. Вважає, що даний спір стався внаслідок особистої недбалості позивача, що і не спростовується аргументами викладеними в адміністративному позові, окрім того вважає, що позивач замовчує той факт, що саме унеможливлювало його звернення за медичною допомогою в порушення норм чинного Законодавства, зокрема щодо вживання заходів до запобігання захворюванню, травматизму.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) проходив військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні з 29.04.2022 по 28.12.2022, що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України, картки платника податків, військового квитка.

Відповідно до витягу із наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України АДРЕСА_2 від 29.04.2022 № 158-ОС Про особовий склад зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 29 квітня 2022 року та наказом Голови Державної прикордонної служби України від 18 квітня 2022 року № 365-ОС зарахований в розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно до витягу із наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України АДРЕСА_2 від 28.12.2022 № 552-ОС Про особовий склад виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону, з 28 грудня 2022 року та направити для подальшого проходження служби до НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

06 травня 2022 року з молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії - кухаром відділення забезпечення другої прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_1 стався нещасний випадок під час виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджується актом № 523-23 від 05.07.2023 розслідування нещасного випадку, що стався 06 травня 2022 року в НОМЕР_3 прикордонному загоні та актом № 523-23 від 05.07.2023 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби.

Згідно із довідкою постійно діючої госпітальної військово-лікарської комісії від 17.10.2022 № 212 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки постійно діючої гарнізонної військово-лікарської комісії від 18.11.2022 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби, потребує лікування у Клінічному санаторії «Аркадія» м. Одеса терміном 21 календарний день.

Відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1247 позивач перебував у стаціонарі з 18.11.2022 по 19.12.2022.

Відповідно до довідки № 4748 гарнізонної військово-лікарської комісії від 04.12.2023 ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби. Зазначено, що поранення (травма) пов`язане із захистом Батьківщини. Ступінь важкості травми важка. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

11.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату додаткової грошової допомоги під час лікування від отриманої тяжкої травми та проханням за результатами розгляду прийняти рішення про здійснення перерахунку виплат, в розмірах визначених Порядком та Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень з розрахунку на місяць за період лікування та реабілітації внаслідок отриманих поранень під час захисту Батьківщини.

Станом на час розгляду справи жодної відповіді, рішення тощо позивач від військової частини НОМЕР_1 на своє звернення не отримав.

Отже, зазначеними матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 17.10.2022 по 19.12.2022.

Згідно архівної відомості № 1 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 судом встановлено, що ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 за спірний період.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи спірну постанову, суд першої інстанції визнав право позивача на доплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, указами Президента України строк дії воєнного часу продовжено по сьогоднішній день включно.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова №168) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, […], виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць ([…]), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вказаний абзац пункту 1 Постанови № 168 викладено в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793, яка застосовується з 24 лютого 2022 року і діяла на час отримання позивачем поранення.

Абзацами 4, 5 пункту 1 Постанови № 168 додатково установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, […], перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Вказаний абзац пункт 1 Постанови № 168 викладено в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793, яка застосовується з 24 лютого 2022 року і діяла на час отримання позивачем поранення.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Крім того, пунктами 2-1, 3 Постанови № 168 передбачено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також […], визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів повинно опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Відповідно до пункту 17 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З огляду на це суд застосовує рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 25 березня 2022 року № 248/1298 (далі Рішення № 248/1298), з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, оскільки вказана телеграма застосовувалась на час отримання позивачем поранення - 06 травня 2022 року (https://pravo-ua.com/wp-content/uploads/2022/11/100-tys.pdf). Період дії до 01 червня 2022 року.

Пункт 8 вказаної телеграми передбачає, що у період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Таким чином, виплата згідно абзаців 4-5 пункту 1 Постанови № 168 може бути проведена за наявності двох обставин:

поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Судом встановлено, що 06.05.2022 позивач отримав поранення під час бойового завдання із захисту Батьківщини, у зв`язку із цим вибув на лікування.

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустці для лікування у період з 17.10.2022 по 19.12.2022 не заперечується відповідачем та підтверджується відповідними виписками з історії хвороби, довідкою військово-лікарської комісії.

Таким чином, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди за вказаний період.

Суд вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо замовчування позивачем факт отримання ним травми, що внаслідок призвело до погіршення його особистого стану здоров`я, а також невжиття позивачем заходів до запобігання захворюванню, травматизму, оскільки дані доводи не спростовують факту отримання позивачем поранення (травми) (захворювання внаслідок поранення), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 360/1270/24 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 360/1270/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук

Е.Г.Казначеєв