Справа № 580/3143/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3143/25 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про:

- визнання протиправним і скасування рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформленого протоколом від 19.01.2024 №231, яким скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.04.2024 щодо ОСОБА_1 , який непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку;

- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у взятті на військовий облік ОСОБА_1 ;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити ОСОБА_1 з військового обліку.

В обґрунтування вимог зазначено, що 07.04.2023 позивач пройшов медичний огляд ВЛК та визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. У подальшому 19.01.2024 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України прийняла оскаржуване рішення, яким скасувала постанову ВЛК від 07.04.2023. Вважає, що воно не відповідає нормам чинного законодавства.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для визнання протиправним і скасування рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформленого протоколом від 19.01.2024 №231, яким скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.04.2024 щодо ОСОБА_1 , який непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у взятті на військовий облік позивача та зобов`язання виключити позивача з військового обліку.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 та від 11.08.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, аргументи та доводи сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 , яке видане 13.10.2008, підтверджується, що позивач прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС НОМЕР_2, без в/підготовки. У ньому наявні відмітки про те, що він 11.04.2018 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 07.04.2023 знятий з військового обліку (за станом здоров`я). Вказано, що 07.04.2023 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ІІ гр., ст.64а розкладу хвороб.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії позивачу проведено медичний огляд ВЛК 07.04.2023 та встановлені відповідні діагнози, а також на підставі ст.64а зазначено, що він не придатний до в/служби з виключенням з в/обліку.

Із витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 19.01.2024 №231 вбачається, що постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з карткою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.04.2023 щодо позивача «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» - скасовано, у зв`язку з невідповідністю встановленого діагнозу вимогам ст.64-а Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 і 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (зі змінами).

Листом від 11.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 на запит представника позивача від 07.02.2025 повідомив, що він позбавлений можливості надати копію постанови ВЛК від 07.04.2023, оскільки вказаний документ вилучений за ухвалою слідчого судді. Згідно з відомостями у базі даних Міністерства оборони України позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Позивач не виключений з військового обліку.

Листом від 24.02.2025 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України на запит представника позивача щодо надання інформації повідомила, що медичні документи позивача до нього не надходили та не розглядалися. То ж відсутні підстави для задоволення вимог запиту.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи в апеляційному порядку, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ) визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Абзацом 3 частини 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза - це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Згідно з пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.4, 2.3.5 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 2.5.1. пункту 2.5. Положення № 402, ВЛК Черкаського РТЦКСП належать до позаштатних постійно діючих ВЛК.

Так, в обґрунтування спірного рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яке оформлене протоколом від 19.01.2024 № 231 вказано про те, що встановлений діагноз не відповідає вимогам статті 64-а Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 і 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (зі змінами).

З цього приводу суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд також зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

У постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Таким чином, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Виходячи із зазначеного, доводи ОСОБА_1 в цій частині колегією суддів не приймаються до уваги, а також їм не надається оцінка.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він має право особисто звернутися до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до вимог Положень №402 із пакетом документів, які б підтверджували зворотнє.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем процедури прийняття спірного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Рішення Ради з національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023 "Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" у ЦВЛК ЗС України створено робочу групу із перевірки обґрунтованості рішень військово-лікарських комісій щодо визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану.

Відповідно абзацу четвертого до п.13 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

Стверджуючи про протиправність рішення ЦВЛК позивач вказує, що п. 3.1 Положення № 402 визначає виключне коло осіб, які мають право оскаржити постанови позаштатних ВЛК. На думку позивача, у інших осіб, в тому числі і правоохоронних органів, відсутнє право звертатись до ЦВЛК із заявами про перегляд постанов позаштатних ВЛК.

Відповідно до п. 3.1 Положення № 402 (у редакції чинній станом на 19.01.2024) вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України "Про звернення громадян", Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

Таким чином пункт 3.1 Положення № 402 містить бланкетну норму, що вказує на необхідність відповідності звернення вимогам Закону України "Про звернення громадян" та Інструкції № 735, однак не встановлює коло осіб, які можуть подати відповідне звернення. Разом з цим, вимоги про те, що звернення може бути подане виключно особою, якої постанова стосується, пункт 3.1 Положення № 402 не містить, у зв`язку із чим посилання позивача у цій частині суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до витягу із Протоколу засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України від 19 січня 2024 № 231, враховуючи невідповідність встановленого діагнозу вимогам статті 64-а Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 1 і 2 до Положення № 402), ВЛК ЦВЛК ЗС України скасувала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо позивача "непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" та зазначила, що позивач підлягає медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд зазначає, що ЦВЛК, яка є найвищим керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, на підставі наданих п. 2.3.4 Положенням № 402 повноважень, мала право розглядати, переглядати, скасовувати постанову будь-якої ВЛК Збройних Сил України, у тому числі постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо позивача "непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд не встановив допущення Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення (протокол від 19.01.2024 № 231).

Положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рушення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №580/3143/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан