Справа № 440/11831/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р.Справа № 440/11831/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 р. (постановлену суддею Чесноковою А.О.) в справі № 440/11831/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллюр Оіл" про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення по справі № 440/11831/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллюр Оіл" до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, яке залишено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 без змін, у справі № 440/11831/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛЮР ОІЛ» (в подальшому ТОВ «АЛЛЮР ОІЛ») до Головного управління ДПС у Полтавській області та ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено, а саме: визнано протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: № 11228851/43770768 від 13.06.2024; № 11228852/43779768 від 13.06.2024; № 11228853/43779768 від 13.06.2024; № 11228854/43779768 від 13.06.2024; № 11271089/43779768 від 19.06.2024; № 11271090/43779768 від 19.06.2024; № 11271091/43779768 від 19.06.2024; № 11271092/43779768 від 19.06.2024; № 11271093/43779768 від 19.06.2024; № 11271094/43779768 від 19.06.2024; № 11271095/43779768 від 19.06.2024; № 11271096/43779768 від 19.06.2024; № 11074010/43779768 від 20.05.2024; № 11074011/43779768 від 20.05.2024; № 11074012/43779768 від 20.05.2024; № 11074013/43779768 від 20.05.2024; № 11074014/43779768 від 20.05.2024; № 11074015/43779768 від 20.05.2024; № 11074016/43779768 від 20.05.2024; № 11074017/43779768 від 20.05.2024; № 11074018/43779768 від 20.05.2024; № 11074019/43779768 від 20.05.2024; № 11074020/43779768 від 20.05.2024; № 11074021/43779768 від 20.05.2024; № 11074022/43779768 від 20.05.2024; № 11074023/43779768 від 20.05.2024; № 11074024/43779768 від 20.05.2024; № 11074025/43779768 від 20.05.2024; № 11074026/43779768 від 20.05.2024; № 11074027/43779768 від 20.05.2024; № 11074028/43779768 від 20.05.2024; № 11074029/43779768 від 20.05.2024; № 11074030/43779768 від 20.05.2024; № 11074031/43779768 від 20.05.2024; № 11074032/43779768 від 20.05.2024; № 11074033/43779768 від 20.05.2024; № 11074034/43779768 від 20.05.2024; № 11074035/43779768 від 20.05.2024; № 11074036/43779768 від 20.05.2024; № 11278285/43779768 від 20.06.2024; № 11278284/43779768 від 20.06.2024; № 11278283/43779768 від 20.06.2024; № 11287678/43779768 від 21.06.2024; № 11287676/43779768 від 21.06.2024; № 11289674/43779768 від 24.06.2024; № 11350363/43779768 від 03.07.2024; № 11350364/43779768 від 03.07.2024; № 11350368/43779768 від 03.07.2024; № 11541152/43779768 від 01.08.2024; № 11541151/43779768 від 01.08.2024; № 11541150/43779768 від 01.08.2024; № 11541153/43779768 від 01.08.2024; № 11541154/43779768 від 01.08.2024; № 11541155/43779768 від 01.08.2024; № 11541156/43779768 від 01.08.2024; № 11541157/43779768 від 01.08.2024; № 11541158/43779768 від 01.08.2024; № 11541159/43779768 від 01.08.2024; № 11541160/43779768 від 01.08.2024; № 11541161/43779768 від 01.08.2024; № 11541162/43779768 від 01.08.2024; № 11541163/43779768 від 01.08.2024; № 11541164/43779768 від 01.08.2024; № 11541165/43779768 від 01.08.2024; № 11541166/43779768 від 01.08.2024; № 11541167/43779768 від 01.08.2024; № 11541168/43779768 від 01.08.2024; № 11541169/43779768 від 01.08.2024; № 11541170/43779768 від 01.08.2024; № 11541171/43779768 від 01.08.2024; № 11541172/43779768 від 01.08.2024; № 11541173/43779768 від 01.08.2024; № 11541174/43779768 від 01.08.2024; № 11541175/437797І8 від 01.08.2024; № 11541176/43779768 від 01.08.2024; № 11541177/43779768 від 01.08.2024; № 11541129/43779768 від 01.08.2024; № 11541130/43779768 від 01.08.2024; № 11541131/43779768 від 01.08.2024; № 11541132/43779768 від 01.08.2024; № 11541133/43779768 від 01.08.2024; № 11541134/43779768 від 01.08.2024; № 11541135/43779768 від 01.08.2024; № 11541136/43779768 від 01.08.2024; № 11541137/43779768 від 01.08.2024; № 11541138/43779768 від 01.08.2024; № 11541139/43779768 від 01.08.2024; № 11541140/43779768 від 01.08.2024; № 11541141/43779768 від 01.08.2024; № 11541142/43779768 від 01.08.2024; № 11541143/43779768 від 01.08.2024; № 11541144/43779768 від 01.08.2024; № 11541145/43779768 від 01.08.2024; № 11541146/43779768 від 01.08.2024; № 11541147/43779768 від 01.08.2024; № 11541148/43779768 від 01.08.2024; № 11541149/43779768 від 01.08.2024; зобов`язано Державну Податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 11 від 26.11.2022, № 10 від 22.11.2022, № 9 від 17.11.2022, № 12 від 28.11.2022, № 31 від 02.12.2022, № 32 від 05.12.2022, № 33 від 11.12.2022, № 34 від 13.12.2022, № 37 від 17.12.2022, № 38 від 24.12.2022, № 39 від 27.12.2022, № 40 від 30.12.2022, № 3 від 01.12.2022; № 1 від 01.12.2022; № 4 від 01.12.2022; № 27 від 01.12.2022; № 2 від 01.12.2022; № 5 від 02.12.2022; № 6 від 02.12.2022; № 8 від 02.12.2022; № 7 від 02.12.2022; № 9 від 02.12.2022; № 12 від 03.12.2022; № 11 від 03.12.2022; № 10 від 03.12.2022; № 13 від 03.12.2022; № 15 від 04.12.2022; № 17 від 04.12.2022; № 14 від 04.12.2022; № 16 від 04.12.2022; № 19 від 05.12.2022; № 20 від 05.12.2022; № 21 від 05.12.2022; № 18 від 05.12.2022; № 24 від 06.12.2022; №23 від 06.12.2022; №26 від 06.12.2022; № 22 від 06.12.2022; № 25 від 06.12.2022; № 5 від 17.11.2022; № 4 від 17.11.2022; № 3 від 04.11.2022; № 2 від 14.11.2022; № 1 від 07.11.2022; № 128 від 03.05.2022 № 35 від 28.12.2022; № 41 від 28.12.2022; № 36 від 29.12.2022; № 96 від 25.05.2023, № 95 від 22.05.2023, № 94 від 19.05.2023, № 93 від 17.05.2023, № 87 від 15.05.2023, № 86 від 11.05.2023, № 85 від 08.05.2023, № 84 від 05.05.2023, № 83 від 03.05.2023, № 82 від 01.05.2023, № 72 від 21.04.2023, № 73 від 24.04.2023, № 71 від 19.04.2023, № 74 від 28.04.2023, № 43 від 14.04.2023, № 42 від 12.04.2023, № 41 від 10.04.2023, № 40 від 07.04.2023, № 38 від 03.04.2023, № 39 від 05.04.2023, № 21 від 31.03.2023, № 20 від 29.03.2023, № 19 від 27.03.2023, № 18 від 24.03.2023, № 17 від 23.03.2023, №16 від 20.03.2023, № 14 від 17.03.2023, № 9 від 15.03.2023, № 8 від 13.03.2023, № 7 від 10.03.2023, № 5 від 01.03.2023, № 6 від 13.02.2023, № 5 від 10.02.2023, №4 від 08.02.2023, № 3 від 06.02.2023, № 1 від 01.02.2023, № 2 від 03.02.2023, № 42 від 30.01.2023, № 41 від 27.01.2023, № 40 від 24.01.2023, № 39 від 20.01.2023, № 38 від 18.01.2023, №37 від 16.01.2023; № 20 від 11.01.2023, № 21 від 13.01.2023, № 19 від 09.01.2023, № 18 від 06.01.2023, № 17 від 04.01.2023, № 16 від 02.01.2023.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист № 440/11831/24 від 07.04.2025.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін`юсту відкрито виконавче провадження № АСВП: 77876762.

Позивач звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі, в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 р. у справі № 440/11831/24 шляхом зобов`язання Державної податкової служби України подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений судом строк.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного від 22.07.2025 р. задоволено заяву ТОВ «АЛЛЮР ОІЛ» задоволено.

Відповідач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного від 22.07.2025 р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що на час розгляду справи у суді першої інстанції Державною податковою службою України не було виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.20124 р. у справі № 440/11831/24.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 р. у справі № 440/11831/24.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 р. по справі № 440/11831/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 20.10.2025 року