Справа № 520/1071/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 р. № 520/1071/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , IIH: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області у неврахуванні ОСОБА_1 заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 року по 06.06.2022 рік;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 пенсію з зарахуванням заробітної плати за період страхового стажу: з 01.03.2017 по 06.06.2022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В адміністративному позові позивач посилається на те, що останній перерахунок було здійснено органами Пенсійного фонду 01.04.2022 від стажу відповідно до абз. 5 ч.4 ст 42 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте відповідачем не було враховано весь заробіток позивача з періоду призначення до останнього перерахунку та кінцевого звільнення. Позивач продовжував працювати після призначення пенсії та набув страховий стаж з 01.03.2017, 31.03.2017, з 01.04.2017 по 29.02.2020 та з 01.04.2020 по 06.06.2022 року, тому неодноразово звертався до відповідача із заявою про перерахунок відповідних періодів трудового стажу та заробітної плати.

Листом відповідач повідомив позивача, що з 01 квітня 2022 року було проведено перерахунок пенсії автоматизованим способом без додаткового звернення відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено при страховому стажі 42 роки 06 місяців 08 днів (зараховано по 31.12.2021р.). Відповідач, зокрема зазначив, що право на перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону позивач набув через два роки після попереднього перерахунку пенсії, тобто з 01.04.2024.

Позивач вважає протиправними дії відповідача у неврахуванні заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 по 06.06.2022, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Порядок проведення перерахунку пенсій особам, які продовжують працювати, встановлено частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV.

Так, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2022 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії від стажу відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після перерахунку пенсію обчислено при страховому стажі 42 роки 5 місяців 8 днів із середньомісячної заробітної плати, обчисленої за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.08.2016.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що він продовжував працювати після призначення пенсії та набув страховий стаж з 01.03.2017, 31.03.2017, з 01.04.2017 по 29.02.2020 та з 01.04.2020 по 06.06.2022.

Листом від 07.05.2024 відповідач повідомив позивача, що з 01 квітня 2022 року позивачу було проведено перерахунок пенсії автоматизованим способом без додаткового звернення відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено при страховому стажі 42 роки 06 місяців 08 днів (зараховано по 31.12.2021р.). Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначив, що право на перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону позивач набув через два роки після попереднього перерахунку пенсії, тобто з 01.04.2024.

Крім того, у листі відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» встановлено, що з 1 квітня 2024 р. без додаткового звернення особи проводиться перерахунок пенсії, передбачений абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону. Перерахунок пенсій, передбачений абзацом першим цього пункту, проводиться після надходження до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за I квартал 2024 року.

У грудні 2024 року представник позивача звернувся із запитом до Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» про надання копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідки про його доходи в період праці.

Листом від 10.12.2024 Комунальне підприємство Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» на вказане звернення повідомило, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває до теперішнього часу. Так, з 24.02.2022 року, а саме після початку військової агресії РФ проти України, Міжнародний аеропорт «Херсон» та уся прилегла до нього територія зазнали значного руйнування внаслідок проведення бойових дій, що підтверджується численними повідомленнями та фото-, відеоматеріалами у засобах масової інформації.

Також зазначено, що з 02 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року місто Херсон, в тому числі і село Чорнобаївка, на території якого розташований Міжнародний аеропорт «Херсон», перебувало під окупацією збройних сил РФ, російською армією було захоплено приміщення та будинки, зокрема, органів державної влади, місцевого самоврядування, будівлю Херсонської облдержадміністрації, інші приміщення структурних підрозділів вказаних органів, приміщення комунальних підприємств, в тому числі і Міжнародний аеропорт «Херсон», де зберігались усі документи підприємства та матеріальні цінності, обладнання, майно, як рухоме так і нерухоме. При цьому, за фактом пошкодження та знищення, внаслідок збройної агресії РФ цивільної інфраструктури аеропорту, слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області 27.02.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110 КК України. Станом на 10.12.2024 досудове розслідування триває, вживаються.

Враховуючи викладене вище та те, що внаслідок ракетних обстрілів та бойових дій, які велись на території Міжнародного аеропорту «Херсон», постраждала особиста документація працівників, зокрема, було втрачено трудові книжки, які містять важливу інформацію про трудову діяльність, КП ХОР «Херсонські авіалінії» позбавлене можливості надати копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідки про його доходи в період праці, оскільки такі відомості на підприємстві також не зберіглися.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії відповідно до ст. 40 Закону №1058-ІV здійснюється відповідачем самостійно без необхідності подання позивачем будь-яких заяв.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 24 Закону №1058 (у редакції на момент призначення позивачу пенсії) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісячно сплачені страхові внески в сумі не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюстеться розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач після призначення пенсії продовжував працювати.

Відповідно до ст. 42 Закону 1058 позивачу здійснений автоматично перерахунок пенсії з 01.04.2022.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цих Законом, а також формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 -ІV (далі - Закон України №1058-IV).

Статтею 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 56 Закону України №1788-XII до стажу роботі зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Разом з тим, статтею 14 Закону №1058-IV встановлено перелік осіб, які є страхувальниками, зокрема роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст.14 Закону Україна №1058-IV.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, визначених у ст. 11 Закону України № 1058-IV здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до, якого проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (о5ислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до даного Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до п. 7 ч. 16 ст. 106 Закону України № 1058-IV, виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі неподання, несвоєчасного подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, коштів Пенсійного фонду і накопичувального фонду або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, та іншої звітності і відомостей, передбачених цим Законом.

Тобто, відповідальність за несплату страхових внесків несе страхувальник, оскільки саме він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

При цьому працівники позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту та своєчасність такої сплати, що фактично означає порушення їх прав на отримання соціальних прав та пенсійного забезпечення.

Суд зазначає, що право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція).

Порядком №22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із нормою ч.1 ст.3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Також, суд зазначає, що орган, який призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особі, даних паспорта і документів про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, фіксує і засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію за наявності сумнівів має право вимагати від фізичної особи дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і поданих документів.

Однак, як встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області не здійснено жодних дій на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у наявності підстав для врахування позивачу заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 по 06.06.2022.

З наведеного можна дійти висновку, що у випадку якщо поданих позивачем документів було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, та відомостей стосовно паспортних даних позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково.

Суд звертає увагу , що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність, а тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не може нести відповідальності за недоліки в обліку страхового стажу та заробітної плати, оскільки ці обов`язки прямо покладені законодавством на страхувальника та орган Пенсійного фонду України як суб`єкта владних повноважень, наділеного спеціальною компетенцією у сфері пенсійного забезпечення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач, діючи як орган, який здійснює призначення та перерахунок пенсії, був зобов`язаний у межах своїх повноважень не обмежуватися формальною відмовою у врахуванні спірних періодів стажу та заробітної плати, а вжити всіх передбачених законом заходів для повного та всебічного з`ясування обставин, у тому числі витребувати необхідні дані з реєстру застрахованих осіб, звернутися із запитами до відповідних підприємств (у тому числі правонаступників), архівних установ або іншим шляхом встановити наявність або відсутність страхового стажу позивача та факт нарахування заробітної плати за відповідні періоди.

Невчинення таких дій свідчить про неповне з`ясування відповідачем обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про визначення страхового стажу позивача, що, у свою чергу, порушує принцип належного урядування та ставить позивача у становище правової невизначеності щодо обсягу його права на пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області у неврахуванні ОСОБА_1 заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 по 06.06.2022 є протиправними.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 пенсію з зарахуванням заробітної плати за період страхового стажу: з 01.03.2017 по 06.06.2022, суд зазначає наступне.

Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо призначення чи перерахунку пенсії та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі № 2040/6320/18.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи, що пенсійним органом стаж позивача, який дає право на перерахунок пенсії не обраховувався, а суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок та виплату пенсії з зарахуванням заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 по 06.06.2022, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , IIH: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області у неврахуванні ОСОБА_1 заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 по 06.06.2022.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії з зарахуванням заробітної плати за період страхового стажу з 01.03.2017 по 06.06.2022, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , IIH: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя Н.А. Полях