Справа № 380/13615/25
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
з питань закриття провадження у справі
20 жовтня 2025 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (надалі також ТУ ДБР у м. Львові, відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо відмови ОСОБА_1 у наданні інформації та документів на запит на інформацію №183 від 12.06.2025 протиправними;
- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові належним чином розглянути запит на інформацію журналіста ОСОБА_1 №183 від 20.06.2025, у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Ухвалою судді від 09.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
До суду надійшли серед інших заяв також відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зокрема клопоче закрити провадження у справі із підстав, що цей спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування цього клопотання відповідач зазначає, що, незважаючи на те, що ТУ ДБР у м. Львові, під час розгляду запиту ОСОБА_1 , поданого на підставі положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», діяло як суб`єкт владних повноважень, це не є тим єдиним критерієм, що дає підстави ототожнювати цей спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Вирішальним у даному випадку є те, що запитувана ОСОБА_1 інформація випливає з кримінально-процесуальних правовідносин, створена під час розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення, і, очевидно, не створювалась у рамках здійснення слідчим ТУ ДБР у м. Львові публічно-владних управлінських функцій, що виключає можливість розгляду цього спору в порядку адміністративного судочинства. Оскільки ОСОБА_1 у межах цього спору не піднімає питання про порушення ТУ ДБР у м. Львові процедури реєстрації / розгляду звернення (в частині дотримання строків розгляду його звернення), а про протиправність відповіді ТУ ДБР у м. Львові, зокрема, щодо відмови у наданні інформації, яка перебуває у площині кримінально-правових правовідносин, цей спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Із змісту п. 2 ст. 4 КАС України слідує, що публічно-правовий спір це спір, у якому:
- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Предметом оскарження у цій справі є незгода позивача із відмовою відповідача в наданні на його запит на публічну інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» вих. №183 від 12.06.2025 інформації та копій документів.
Ключовим у спірних правовідносинах є те, що позивач звернувся до відповідача як суб`єкта владних повноважень із запитом на отримання публічної інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» і відповідачем як суб`єктом владних повноважень такий запит був розглянутий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Отже суд констатує, що виник спір між учасниками публічних відносин.
Зі змісту заявленого позову не вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою в порядку КПК України, що б зумовлювало розгляд такої відповідно у кримінально-процесуальному порядку. Відтак відповідач помилково трактує, що надана ним відповідь на запит позивача на публічну інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» надана ним при здійсненні не владних управлінських функцій, а владних процесуальних функцій.
Таким чином, виходячи вже із предмету спору у цій справі, при вирішенні справи по суті дослідженню підлягатимуть обставини належності чи неналежності запитуваної позивачем інформації у запиті на отримання публічної інформації до публічної інформації.
Зважаючи на викладене, спір, який є предметом цього розгляду, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а саме в цьому випадку надання відповіді на запит на публічну інформацію.
Підсумовуючи, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Таким чином у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 238, 239, 248, 256, 293-295 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сидор Н.Т.