Справа № 520/7501/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2025 р.Справа № 520/7501/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Калиновського В.А. ,

розглянувши питання витребування доказів у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 по справі № 520/7501/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми за постановою ВЛК за період з 15.01.2023 по 02.04.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 15.01.2023 по 02.04.2023 в сумі 261 505,37 грн. (двісті шістдесят одна тисяча п`ятсот п`ять гривень, 37 копійок).

В обґрунтування позову зазначено, що у порушення норм чинного законодавства, відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено додаткову винагороду в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 15.01.2023 по 02.04.2023, із розрахунку 100000 грн. на місяць. Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вважає, рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, прийнятим без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 по справ №520/7501/25 та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Харківський окружний адміністративний суд, відмовляючи у задоволенні позову вказав, що довідкою про доходи №2089 підтверджено, що у січні 2023 року позивач отримав додаткову винагороду за грудень 2022 року у розмірі 56 451,61 грн.; у лютому 2023 року - додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 30 000,00 грн.; у березні 2023 року - додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 65 483,87 грн.; у квітні 2023 року - додаткову винагороду за лютий 2023 року у розмірі 100 000,00 грн. та за березень 2023 року у розмірі 36 774,19 грн.; у травні 2023 року - додаткову винагороду за березень 2023 року у розмірі 63 225,81 грн. та за квітень 2023 року у розмірі 22 666,67 грн. Такі висновки суд зробив, опираючись виключно на доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та на вищевказані документи.

Однак позивач вказує, що отримання у січні 2023 року - додаткової винагороди за грудень 2022 року у розмірі 56451,61 грн. не відноситься жодним чином до обставин вказаної справи, оскільки у грудні 2022 позивач не перебував на стаціонарному лікуванні, тобто, відповідні нарахування стосуються виконання позивачем бойових завдань в минулому, а початок стаціонарного лікування датовано та підтверджено позивачем документально з 15.01.2023, а не з грудня 2022, отримання у лютому 2023 року - додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 30000,00 грн.; у березні 2023 року - додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 65483,87грн; у квітні 2023 року - додаткову винагороду за лютий 2023 року у розмірі 100 000,00 грн. та за березень 2023 року у розмірі 36 774,19 грн.; у травні 2023 року - додаткову винагороду за березень 2023 року у розмірі 63 225,81 грн. та за квітень 2023 року у розмірі 22 666,67 грн. зазначає, що всі ці суми, відповідно до довідки №2089, що сформована та надана суду відповідачем, по-перше, суперечить змісту листа відповідача від 28.01.2025 про відсутність медичних документів позивача, внаслідок чого, додаткова винагорода за спірний період не була нарахована та сплачена, по-друге, можуть лише свідчити про можливі нарахування додаткової винагороди, однак, не є достовірними доказами сплати у розумінні критерію достовірності доказів, у свою чергу, належними доказами, які повинні були бути надані відповідачем, але надані не були.

Зміст наказів на які посилався відповідач не стосується виплат додаткової винагороди, оскільки вказаними наказами визначено кількість днів задіяння позивача у виконанні бойових завдань у 2023 році: січень з 03 по 31, лютий - з 01 по 28, березень з 1 по 31, квітень з 01 по 02, попри те, що позивач з 15.01.2023 по 02.04.2023 не був задіяний та не міг бути задіяним до виконання бойових завдань за обставин стаціонарного лікування.

Таким чином, позивач вважає, що надані Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України накази та довідка про доходи №2089, не є належними доказами отримання додаткової винагороди за спірний період.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту Постанова №168; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Згідно з п.1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірних правовідносинах, постановою військово - лікарської комісії №156 від 02.03.2023 та довідкою військово - лікарської комісії від 02.03.2023 №156 підтверджено отримання позивачем під час виконання обов`язків військової служби, які пов`язані із захистом Батьківщини, вибухової травми (14.01.2023): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми, відкритої непроникаючої осколкової травми хребта, струсу спинного мозку, перелому поперечного відростку та дуги С7 ліворуч, множинних вогнепальних осколкових поранень обличчя, лівої очниці з наявністю стороннього тіла в ретробульбарній клітковині, задньої поверхні шиї, вогнепального осколкового непроникаючого поранення м`яких тканин правої половини грудної клітки з вогнепальним переломом правої ключиці та правобічним пневмотораксом, передньої черевної стінки, множинних вогнепальних осколкових поранень правого плеча, обох передплічь з відкритим вогнепальним багатоуламковим переломом лівої променевої кістки зі зміщенням та кістковим дефектом, операцій: 14.01.2023 ПХО ран, торакоцентезу, фіксції перелому АЗФ, 24.01.2023 відкритої репозиції та внутрішньої фіксації перелому правої ключиці з кістковою аутогіластикою, 02.02.2023 некректомії ран лівого передпліччя, 09.02.2023 відкритої репозиції та внутрішньої фіксації перелому лівої променевої кістки, з тимчасовим порушенням лівої верхньої кінцівки. Тяжкість отриманої травми: ТЯЖКА (згідно наказу МОЗ №370 від 04.07.2007р.). Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

З наведеного слідує, що за період перебування позивача як військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та у відпустці для лікування, йому підлягала виплаті збільшена до 100000 гривень винагорода.

Позивачем на підтвердження невиплати додаткової грошової винагороди надано виписку з банківського рахунку за 2025 рік від 31.03.2025 № R98OJ419VJAFEGEQ, однак відповідачем надано довідку про доходи №2089, зі змісту якої вбачається, що у січні 2023 року позивач отримав додаткову винагороду за грудень 2022 року у розмірі 56 451,61 грн.; у лютому 2023 року - додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 30 000,00 грн.; у березні 2023 року - додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 65 483,87 грн.; у квітні 2023 року - додаткову винагороду за лютий 2023 року у розмірі 100 000,00 грн. та за березень 2023 року у розмірі 36 774,19 грн.; у травні 2023 року - додаткову винагороду за березень 2023 року у розмірі 63 225,81 грн. та за квітень 2023 року у розмірі 22 666,67 грн.

Отже, з наданих відповідачем доказів вбачається, позивач загалом за період з січня 2023 року по травень 2023 року отримав 374 602,15 грн. додаткової винагороди, а за період його перебування на стаціонарному лікуванні (відпустці після отримання травми), тобто за період з 15.01.2023 по 02.04.2023 отримав 318150,54 грн. (374 602,15 грн. - 56 451,61 грн).

Враховуючи вищевикладене, для правильного вирішення справи по суті спору, колегія суддів вважає за необхідне витребувати у ОСОБА_1 виписки з банківських рахунків за 2023 рік.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне витребувати у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України роз`яснення стосовно наданих до суду наказів (по стройовій частині): від 05.02.2023 №43 (з 03 по 31 січня 2023 року); від 04.03.2023 №73 (з 01 по 28 лютого 2023 року); від 05.04.2023 №111 (з 01 по 03 березня 2023 року); від 05.05.2023 №144 (з 04 по 31 березня 2023 року); від 05.05.2023 №144 (з 01 по 02 квітня 2023 року), у зв`язку з тим що вказані накази містять суперечності з обставинами справи, оскільки наказами оголошено про кількість днів особового складу, який залучений до безпосередньої участі у бойових діях, зокрема щодо ОСОБА_1 , однак в періоди які вказані в наказах, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та у відпустці для лікування, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 80 КАС України передбачено, що суд може витребувати докази з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги, що витребувані документи можуть мати гриф обмеженого доступу "таємно" або "цілком таємно" та можуть бути надані лише у випадку наявності спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаною з державною таємницею, відповідної форми допуску та доступу до секретної інформації та відповідного режимного приміщення для роботи з секретними документами, колегія суддів зважає на необхідність дотримання відповідачем приписів Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, під час надання витребуваних документів, які мають гриф обмеженого доступу "таємно".

У разі неможливості подання копій документів, які витребовує суд, слід повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти робочих днів з дня вручення ухвали.

Також колегія суддів вважає за необхідне повідомити, що діяльність, пов`язана з державною таємницею, здійснюється Другим апеляційним адміністративним судом на підставі спеціального дозволу №ХА2-2023-64, наданого Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 14.08.2023, категорія режиму секретності друга, з терміном дії до 26.03.2026 (не підлягає копіюванню).

Місцезнаходження режимних приміщень режимно-секретного органу, які визначені для постійного зберігання матеріальних носіїв секретної інформації, знаходиться за адресою: майдан Театральний, будинок 1, м. Харків, 61057.

Закрите засідання проводиться в приміщенні ДААС, в якому створено та атестовано комплекс технічного захисту інформації та встановлена автоматизована система 1 класу з підтвердженою відповідністю.

Розгляд адміністративних справ, які містять матеріали, що становлять державну таємницю, здійснюється колегією суддів, яким надано допуск та доступ до державної таємниці за формою два.

Керуючись ст. 10, 72, 79, 80, 311 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

У Х В А Л И В:

Витребувати у позивача - у ОСОБА_1 виписки з банківських рахунків за 2023 рік.

Витребувати у відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України роз`яснення стосовно наданих до суду наказів (по стройовій частині): від 05.02.2023 №43 (з 03 по 31 січня 2023 року); від 04.03.2023 №73 (з 01 по 28 лютого 2023 року); від 05.04.2023 №111 (з 01 по 03 березня 2023 року); від 05.05.2023 №144 (з 04 по 31 березня 2023 року); від 05.05.2023 №144 (з 01 по 02 квітня 2023 року).

Зобов`язати надавачів інформації у разі неможливості подання копій документів, які витребовує суд - повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти робочих днів з дня вручення ухвали.

Попередити відповідача, що відповідно до ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бегунц А.О.
Судді Русанова В.Б. Калиновський В.А.