Справа № 520/29866/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 р.Справа № 520/29866/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Афанасьєвої К.Р.,

представників позивача : Горошко Т.М., Ушенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 19.05.25 року по справі № 520/29866/24

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі по тексту АТ «Харківобленерго», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області (далі по тексту ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області, відповідач), в якому (з урахуванням уточнення позовних вимог) просило суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки Акціонерного товариства "Харківобленерго";

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, прийняте у формі Припису до акту від 17.10.2024 № 257.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність проведеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області перевірки та складеного за її наслідками рішення від 17.10.2024 № 257, як такого, що винесене без урахування всіх суттєвих обставин по справі та за хибного тлумачення норм права у галузі електроенергетики, що має наслідком визнання його протиправним та скасування.

Повідомив, що висновок ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області про те, що позивач порушив вимоги пункту 11.5.11 Кодексу систем розподілу та у межах одного розрахункового періоду розірвавши договір про розподіл з попереднім користувачем, без попередження припинив електроживлення нового користувача, є таким, що не відповідає дійсності, оскільки АТ «Харківобленерго» засобами поштового зв`язку надіслало новому користувачу рекомендованим листом для акцептування два примірники публічного договору про розподіл та заяву-приєднання, відповіді на які отримано не було.

Таким чином, оскільки у розумінні положень Кодексу систем розподілу, оператор системи розподілу не має права примушувати чи вимагати від потенційних споживачів укладання договірних відносин, а ініціатором укладення такого договору має бути саме споживач, за відсутності відповіді нового користувача, АТ «Харківобленерго» цілком правомірно припинило йому електропостачання.

Крім того, звернув увагу, що у період до 11.09.2024 ще існували договірні відносини між АТ «Харківобленерго» та попереднім користувачем ОСОБА_1 , а тому викладені у Приписі до акту від 17.10.2024 № 257 обставини порушення у цей період прав нового користувача ОСОБА_2 , є безпідставними, позаяк договірних відносин з ним ще не існувало.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 по справі №520/29866/24, серед іншого, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву у справі за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 по справі № 520/29866/24 адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н 61037, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (просп. Науки, 40, 6 пов., м.Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61166, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акту від 17.10.2024 № 257.

Стягнуто на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" () сплачену суму судового збору у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області ().

Відповідач не погодився з вказаним рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі № 520/29866/24 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Харківобленерго» до Головного управління про визнання дій протиправним та скасування рішення відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача повноважень на здійснення перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, з питань захисту прав споживачів, як таких, що здійснені за неправильного застосування норм матеріального права та без урахування існуючої практики Верховного Суду, що має наслідком визнання протиправним та скасування спірного рішення.

З посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10.10.2023 у справі №160/8898/22, від 19.05.2025 у справі № 420/17630/24 та від 22.05.2025 у справі №420/15960/24 переконував, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи уповноважені на захист прав споживачів та здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, житлово-комунальних послуг.

Повідомив, що за вимогами Кодексу систем розподілу, якщо розірвання договору про розподіл з попереднім власником та укладення договору про розподіл з новим власником відбулося в межах одного розрахункового періоду, електропостачання об`єкта не припиняється.

Однак, всупереч наведеному, незважаючи на те, що у межах спірних правовідносин договір про розподіл з попереднім користувачем ( ОСОБА_1 ) був припинений 10.09.2024, а вже 11.09.2024 (тобто в межах одного розрахункового періоду) новий користувач ( ОСОБА_2 ) уклав Договір про розподіл, а тому АТ «Харківобленерго», абсолютно незаконно, без будь-якого попередження припинило розподіл електричної енергії споживачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, АТ «Харківобленерго» не забезпечило безперервність надання послуги з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та обмежило права споживача ОСОБА_2 на отримання вищезазначеної послуги.

Також звернув увагу, що вимога позивача про визнання протиправними дій з проведення позапланової перевірки АТ «Харківобленерго» є неналежним способом захисту порушеного права, а тому суд першої інстанції повинен був відмовити у її задоволенні.

Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Цитуючи приписи Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі по тексту Закон № 877-V), стверджував, що законодавцем не наділено Держпродспоживслужбу повноваженнями на здійснення державного нагляду (контролю), зокрема шляхом проведення планових та позапланових виїзних перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг та контроль за дотриманням прав споживачів відповідно до приписів нормативно-правових актів НКРЕКП, оскільки обов`язок здійснення такого державного нагляду (контролю), зокрема шляхом проведення планових та позапланових виїзних перевірок, покладено законом на інший центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідач скористався правом на подачу відповіді на відзив на апеляційну скаргу, в якій переконував, що і Держпродспоживслужба і НКРЕКП уповноважені на здійснення захисту прав споживачів, оскільки положення Закону № 1023-XII не містять обмежень щодо захисту прав споживачів одночасно декількома органами, крім того, захист прав споживачів є обов`язком усіх органів влади, у тому числі НКРЕКП, а тому Держпродспоживслужба, будучи центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, має право здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.

У надісланих до суду апеляційної інстанції запереченнях на відповідь на відзив на апеляційну скаргу позивач зазначив, що внаслідок здійснення відповідачем позапланової перевірки поза межами визначених законом повноважень, склалась ситуація конфлікту правових висновків різних органів центральної виконавчої влади, що свідчить про порушення принципу належного правового урядування, легітимних очікувань та похідного від нього принципу правової визначеності, оскільки за результатами звернень гр. ОСОБА_2 до НКРЕКП, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, витребувала від позивача документи та пояснення, розглянула їх і дійшла висновку про відсутність порушень нормативно-правових актів НКРЕКП, що регулюють правовідносини у галузі електроенергетики та житлово-комунальних послуг з боку АТ «Харківобленерго», та листом № 4/20839 від 29.10.2024 повідомила заявника про дотримання оператором системи розподілу як порядку припинення, так і порядку укладання договорів зі споживачами, а також порядку припинення електроживлення житлового об`єкта.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення по справі від 08.10.2025, в яких вкотре наголосив, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, як центральний орган виконавчої влади та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор), як постійно діючий центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, належать до переліку органів виконавчої влади зазначених у частині 3 статті 5 Закону № 1023-XII, та мають повноваження на забезпечення захисту прав споживачів, зокрема і шляхом здійснення державного нагляду (контролю), але лише в тій частині, що визначена окремим законом для кожного органу окремо, що виключає як дублювання їх функцій, так і перевірки цими різними органами одного і того самого питання, що у кінцевому підсумку забезпечує дотримання загально-правового принципу верховенства права, який закріплений у статті 8 Конституції України, відповідно до якого, державні органи та їх посадові особи мають діяти за принципом «дозволено лише те, що прямо визначено законом».

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений заздалегідь та належним чином шляхом направлення повістки, про причини неприбуття до суду не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представники позивача в судових засіданнях підтримали правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області надійшло звернення від ОСОБА_2 від 16.09.2024 № С-756 щодо незаконного відключення електроенергії АТ «Харківобленерго» за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43 та повернення сплачених коштів АТ «Харківобленерго» за відновлення послуг з розподілу електроенергії за вищевказаною адресою.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області призначено позапланову перевірку АТ «Харківобленерго» відповідно до погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 20.09.2024 вих. № 15.1.2-6/19602.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області сформовано наказ на проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) від 27 вересня 2024 року № 621, відповідно до вимог ст. ст. 17, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, ст. ст. 7, 8, 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІ, на підставі якого видано направлення від 27 вересня 2024 року № 257 та проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів відносно АТ «Харківобленерго».

10.10.2024 (вих. № 56РРЕ/20-2854) АТ «Харківобленерго» надано відповідь з інформацією та запитуваними документами до Держпродспоживслужби (вих. № 56РРЕ/20-2854 від 10.10.2024).

16.10.2024 АТ «Харківобленерго» отримано лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області з вимогою про надання додаткових відомостей за предметом перевірки, які було надано з супровідними листами № 56РРЕ/20-2892 від 16.10.2024 та № 56РРЕ/20-2904 від 16.10.2024.

За результатами проведеної позапланової перевірки, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області сформовано акт від 17.10.2024 № 257, на підставі висновків якого прийнято рішення у формі припису до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 (т.1 а. с. 38), яким зобов`язало усунути порушення, зазначене у Акті перевірки, а саме: скасувати акт про порушення № 234130 від 24.09.2024, що складений представниками АТ «Харківобленерго» за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43; повернути кошти, сплачені АТ «Харківобленерго» за відновлення послуги з розподілу електроенергії за адресою: м. Харків, просп. Індустріальний, буд. 61, кв. 43 на підставі акта про порушення № 234130 від 24.09.2024; про виконання Припису, повідомити ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області до 16.12.2024 року.

Позивач, не погоджуючись з діями посадових осіб Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки на підставі направлення № 257 від 17.10.2024 та зі складання акту від 17.10.2024 № 257 та підставами для прийняття припису до акту перевірки № 257 від 17.10.2024, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час перевірки з боку АТ Харківобленерго не встановлено фактів порушень нормативних актів, на підставі яких здійснюється регулювання у сфері житлово-комунальних послуг, та права ОСОБА_2 , у той час коли останній не уклав відповідний договір з надавачем послуг, не завершив процедуру акцептування договору про надання послуг з електропостачання та ініціював самовільне підключення до електромережі.

З огляду на викладене та те, що АТ Харківобленерго, як оператором системи розподілу, у спірних правовідносинах не було допущено порушення пункту 1 частини 2 статті 8 Закону України Про житлово-комунальні послуги, частини 1 статті 17 Закону України Про захист прав споживачів, пункту 7.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії та пункту 11.5.11 Кодексу систем розподілу, суд першої інстанції дійшов висновку, що припис Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, судом враховано, що Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII (далі по тексту Закон № 1540-VIII) саме НКРЕКП, як орган ліцензування, уповноважено на здійснення державного нагляду (контролю), зокрема шляхом проведення планових та позапланових виїзних перевірок, за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг та контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов, а тому у Держпродспоживслужби відсутні повноваження на здійснення перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що спірним у даній справі є наявність у Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області права на здійснення перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, з питань захисту прав споживачів послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами та, як наслідок вжиття заходів за результатами такої перевірки.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі по тексту Закон № 2189-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону № 2189-VIII виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Відповідно до статті 2 Закону № 2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Приписами статті 5 Закону № 2189-VIII передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.

Приписами пункту 1 частини 1 та пункту 1 частини статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 8 Закону № 2189-VIII виконавець комунальної послуги, має право у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

У розумінні пункту 2 частини 2 статті 8 Закону № 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлення прав споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів визначено Законом № 1023-XII.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону № 1023-XII, захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Захист прав споживачів у сфері безпечності та якості харчових продуктів, інформування про їх властивості, у тому числі маркування, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та якості харчових продуктів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом № 877-V.

За змістом статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Заходами державного нагляду (контролю), є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 2 Закону № 877-V визначено межі дії цього закону та відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 877-V, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного регулювання та нагляду за діяльністю на ринках капіталу та організованих товарних ринках, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) у сфері медіа, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, ліцензійних умов та законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері комунальних послуг, діяльність яких підлягає державному регулюванню Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями), державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії, державного нагляду (контролю) у сфері безпеки торговельного мореплавства і судноплавства на внутрішніх водних шляхах (у частині нагляду (контролю) за суднами), державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.

Згідно із абзацами 7 та 9 статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V, виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі по тексту Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 667, основними завданнями Держпродспоживслужби у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння) визначено, зокрема, право на проведення перевірок додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проведення контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 Положення № 667, Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань, має право, зокрема, здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону; вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень; вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення, винних у таких порушеннях осіб, до відповідальності відповідно до закону.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи наділені повноваженнями на здійснення державного захисту прав споживачів шляхом проведення контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, а також зі здійснення контролю за цінами та метрологічного нагляду.

Водночас, правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначено Законом № 1540-VIII.

Так, згідно із абзацом 1 частини 1 статті 1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

В силу частини 1 статті 2 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема:

1) у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, розподілу малими системами розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії, агрегації; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом;

2) у сфері комунальних послуг: діяльності з виробництва теплової енергії на теплогенеруючих установках, включаючи установки для комбінованого виробництва теплової та електричної енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); діяльності у сфері централізованого водопостачання та водовідведення в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

Розподіл видів діяльності відповідно до сфер застосовується виключно для цілей цього Закону.

За визначенням, наведеним у частині 2 статті 3 Закону № 1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, зокрема шляхом:

1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;

2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;

4) державного контролю та застосування заходів впливу;

5) використання інших засобів, передбачених законом.

Згідно із частиною 3 статті 3 Закону № 1540-VIII основними завданнями Регулятора є:

1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів;

3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав;

4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами;

5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури;

6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг;

7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища;

8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг;

10) інші завдання, передбачені законом.

Пунктами 1, 3, 4, 11, 12 та 14 частини 1 статті 17 Закону № 1540-VIII визначено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор:

приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції;

розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема: ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; порядки контролю за дотриманням вимог законодавства у відповідній сфері регулювання та ліцензійних умов; порядок розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання; показники якості надання послуг суб`єктами природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг та суб`єктами, що провадять діяльність на суміжних ринках; правила ринку, правила ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку та зміни до них відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії"; правила розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів; правила врегулювання спорів, що виникають між суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, а також спорів, що виникають між оператором системи передачі електричної енергії, оператором газотранспортної системи та/або оператором газосховищ та суб`єктом управління об`єктами державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування та/або зберігання природного газу, передачі електричної енергії; порядки (правила) організації обліку та звітності за видами ліцензованої діяльності; порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення державних регульованих цін і тарифів для суб`єктів природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг, а також для інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом; кодекси систем передачі та розподілу електричної енергії, газотранспортної та газорозподільних систем, кодекси газосховищ та установки LNG, підготовлені операторами, та ініціює внесення змін до них; порядки (методики) приєднання до електричних, теплових, газових мереж, розрахунку плати за приєднання та фінансування послуг з приєднання; правила користування (постачання) товарами та послугами на роздрібних ринках; форми звітності суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та порядок їх подання; порядок розслідування зловживань та інших порушень на оптовому енергетичному ринку; порядок ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Регулятором; порядок (методику) визначення розміру штрафів, які накладаються Регулятором. Такий порядок має враховувати, що при визначенні розміру штрафу беруться до уваги характер, тривалість та серйозність порушення, розмір заподіяної шкоди та розмір потенційного доходу, який міг бути отриманий внаслідок порушення. Такий порядок затверджується Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства;

здійснює: ліцензування видів господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, передбачених законом; визначення умов, за яких суб`єкти природних монополій і суміжних ринків у сферах енергетики та комунальних послуг можуть провадити діяльність без ліцензії; визначення умов доступу до товарів (послуг), що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг; встановлення обмежень для суб`єктів природних монополій щодо суміщення видів діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; контроль за недопущенням перехресного субсидіювання при провадженні господарської діяльності суб`єктами природних монополій і суміжних ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов;

розглядає справи про порушення ліцензійних умов, справи про зловживання та інші порушення на оптовому енергетичному ринку, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства;

забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора.

Особливості здійснення державного контролю на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг визначені нормами статті 19 Закону № 1540-VIII, відповідно до частини 1 та 2 якої, Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктами, що належать до особливої групи споживачів у розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

В силу частини 4 статті 19 Закону № 1540-VIII під час здійснення державного контролю Регулятор має право:

1) вимагати від суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка, усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та/або ліцензійних умов;

2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу;

3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

4) призначати експертизу, одержувати пояснення, у тому числі працівників суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю;

5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, щодо якого здійснюється перевірка, рішення про усунення виявлених порушень;

6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом;

7) за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та внесення змін до відповідних інвестиційних програм.

З огляду на вищенаведену норму права, Держпродспоживслужба та її територіальні органи уповноважені на захист прав споживачів та здійснення, відповідно до закону, державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема житлово-комунальних послуг, однак, лише з питань, які стосуються контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, а також зі здійснення контролю за цінами та метрологічного нагляду.

У свою чергу, правом на проведення перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, з питань захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами наділена Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області проведено позапланову перевірку АТ «Харківобленерго» за фактом отримання звернення від ОСОБА_2 від 16.09.2024 № С-756, щодо незаконного відключення електроенергії АТ «Харківобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 , та повернення сплачених коштів АТ «Харківобленерго» за відновлення послуг з розподілу електроенергії за вищевказаною адресою.

За висновком Припису до Акту перевірки № 257 від 17.10.2024, АТ «Харківобленерго» не забезпечило надання послуги з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та обмежило права споживача ОСОБА_2 на отримання вищезазначеної послуги.

Таким чином, оскільки предметом спірної перевірки є дотримання позивачем законодавства у сфері захисту прав споживачів у сфері енергетики та комунальних послуг щодо отримання такої послуги у належній якості та у в достатній кількості, а не перевірка дотримання законодавства про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг з питань, які стосуються контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, а також зі здійснення контролю за цінами та метрологічного нагляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області повноважень на проведення такої перевірки, та як наслідок, протиправність її проведення, позаяк такими повноваженнями наділена саме НКРЕКП.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справах від 22.05.2025 № 420/15960/24, від 19.05.2025 № 420/17630/24 за їх нерелевантністю, оскільки предметом перевірки органами Держпродспоживслужби у вказаних справах було дотримання законодавства про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг з питань, які стосуються контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, що не мало місця у спірних правовідносинах.

З огляду на вказане, оскільки факт проведення відповідачем позапланової перевірки є наслідком виконання рішення про призначення позапланового заходу, яке визнано судом протиправним, колегія суддів дійшла висновку, що подальші дії посадових осіб відповідача за наслідками проведення такої перевірки є також протиправними.

Щодо суті виявленого правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактичною підставою для винесення контролюючим органом Припису до акту від 17.10.2024 № 257 слугували припущення про незабезпечення АТ «Харківобленерго» безперервності послуги із електроживлення за адресою: АДРЕСА_1 та обмеження права споживача ОСОБА_2 на отримання вищезазначеної послуги.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначено Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII (далі по тексту Закон № 2019-VIII).

Відповідно до частини 1 та 4 статті 63 Закону № 2019-VIII універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та/або малому непобутовому споживачу, який знаходиться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.

Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та/або малому непобутовому споживачу, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії і знаходиться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору купівлі-продажу електричної енергії за механізмом самовиробництва, за умови що між споживачем та таким постачальником уже укладений договір про постачання електричної енергії.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

За приписами пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2019-VIII фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі по тексту Правила № 312).

Згідно із абзацом першим пункту 7 Правил № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до пункту 1.2.15 Правил № 312 укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді.

Для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання.

Договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документа.

Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення електронних документів під час укладання, виконання, зміни та розірвання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії та використання електронної ідентифікації при укладанні договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації здійснюється з урахуванням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Початок виконання умов договору, передбаченого цими Правилами, може встановлюватися за погодженням сторін.

Порядок створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення електронних документів, у тому числі під час укладання, зміни, виконання та розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, визначається в угоді про електронний документообіг, укладеній між споживачем та іншим учасником роздрібного ринку електричної енергії.

Угода про електронний документообіг має містити інформацію щодо інформаційно-комунікаційної системи та/або засобу електронної комунікації, які використовуються учасником роздрібного ринку електричної енергії для електронної взаємодії зі споживачем.

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та розірвання договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку.

При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, передумовою споживання послуги з розподілу електричної енергії, є обов`язкове укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, і лише після його укладання, власник житлового об`єкта нерухомого майна, набуває прав, обов`язків і статусу споживача.

У розумінні частини 1 статті 641 ЦК України, пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.

Згідно із статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За приписами частини 1 статті 643 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір, вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Колегія суддів враховує, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, а його текст розміщено на офіційному сайті АТ Харківобленерго, що дає змогу кожному бажаючому його укласти шляхом приєднання.

Відповідно до пункту 2.1 розділу II Кодексу систем розподілу, договір про надання послуг з розподілу електроенергії - домовленість сторін про доступ до системи розподілу, яка укладається між оператором системи розподілу (ОСР), що здійснює розподіл електроенергії на території ліцензованої діяльності, та користувачем системи розподілу (Користувачем).

Згідно з пунктом 1.2.15 глави 1.2 розділу І Правил № 312, укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді.

Відповідно до пункту 2.1.3 глави 2.1 Правил № 312, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

На виконання вимог пунктів 11.3.2, 11.3.3, 11.3.4. глави 11.3. розділу ХІ Кодексу систем розподілу, для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії Користувач повинен подати ОСР письмову заяву (засобами поштового або електронного зв`язку) та документи, визначені цим Кодексом, за 20 робочих днів до бажаної дати початку отримання послуг з розподілу електричної енергії.

Форма заяви на укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється ОСР.

У заяві Заявник має вказати, зокрема:

1) персоніфіковані та контактні дані Заявника;

2) адресу об`єкта(ів) Заявника;

3) EIC-код(и) точки(ок) вимірювання обліку електричної енергії за об`єктом споживач;

4) предмет заяви;

5) обсяги замовленої послуги (дозволена потужність у кВт з урахуванням категорійності, визначена діючим договором про електропостачання, або потужність, забезпечена виконаним договором про приєднання) та період використання у різні періоди доби;

6) дату подання заяви;

7) підпис.

ОСР надає бланк заяви на запит Заявника, а також розміщує його на своєму власному веб-сайті у доступному для перегляду та завантаження форматі. На веб-сайті ОСР також розміщується зразок заповнення заяви на укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та перелік документів, які додаються до заяви.

Згідно із підпунктом 11.5.11 пункту 11.5 Кодексу систем розподілу, припинення/обмеження розподілу електричної енергії за заявою Користувача здійснюється у разі остаточного припинення експлуатації електроустановки та/або продажу/передачі прав власності/користування на електроустановку (об`єкт). Користувач зобов`язаний повідомити про це ОСР не пізніше ніж за 20 робочих днів до дати настання зазначеної події та остаточно розрахуватись з ним за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії.

За наявності технічної можливості, ОСР зобов`язаний припинити/обмежити розподіл електричної енергії Користувачу із заявленої ним дати бажаного, тимчасового припинення/обмеження розподілу електричної енергії або остаточного припинення експлуатації електроустановки та/або продажу/передачі прав власності/користування на електроустановку (об`єкт).

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення Користувачем ОСР про остаточне припинення експлуатації електроустановки та/або продаж/передачу прав власності/користування на електроустановку (об`єкт) Користувач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до умов договору.

За приписами пункту 2.1.2 Правил № 312, не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

У розумінні пункту 7.1 Правил № 312 електрична енергія постачається безперервно споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником.

Отже, законодавцем унормовано, що на день припинення надання послуги з розподілу електроенергії за заявою колишнього власника оператор системи розподілу позбавлений обов`язку забезпечити безперервність надання комунальної послуги з енергопостачання на такий об`єкт за відсутності акцептування новим власником нерухомого майна договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, листом від 08.07.2024 ОСОБА_2 - нового власника квартири за адресою АДРЕСА_1 , повідомлено про надходження заявки попереднього власника квартири про припинення дії договору постачання електроенергії. Також поставлено до відома ОСОБА_2 , що форма (бланк) заяви на укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розміщена на офіційному сайті АТ «Харківобленерго», у зв`язку зі зміною власника або користувача об`єкта. Повідомлено, що у разі надання повного пакету документів, а також відсутності зауважень та необхідності уточнювання наданої інформації ОСОБА_2 буде передано (направлено поштою) документи для підпису (оферта). Повернення підписаних документів буде свідчити про приєднання до умов договору про розподіл.

Листом від 23.07.2024 АТ «Харківобленерго» повідомлено ОСОБА_2 про розгляд його запиту на публічну інформацію № 17.07.2024 № ПІ-137 у порядку Закону України «Про звернення громадян» та зазначено, що послуга з розподілу (передачі) електричної енергії надається на підставі типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який укладається шляхом приєднання споживача за заявкою приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподіл/передачі відповідно до п. 2.1.5 глави 2.1 розділу ІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Листом від 21.08.2024 АТ «Харківобленерго» на запит ОСОБА_2 від 06.08.2024 повідомлено, зокрема, що 13.08.2024 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» ОСОБА_2 направлено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та заявку приєднання, оформлені у двох примірниках для підписання. На електронну адресу направлено скановані копії зазначених документів (що підтверджено роздруківкою з електронної пошти). Зауважено, шо повернення підписаних документів до АТ «Харківобленерго» буде свідчити про приєднання до умов договору про розподіл.

Листом від 22.08.2024 АТ «Харківобленерго» на звернення ОСОБА_2 від 21.08.2024 повідомлено, що після отримання товариством документів та заявки про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 09.08.2024, 13.08.2024 ОСОБА_2 було надіслано два примірники договору. Звернуто увагу, що заявник не пізніше 20 календарних днів з дати отримання має повернути ОСР підписаний у двох примірниках договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Листом від 23.08.2024 № 56PPE/20-2205, ОСОБА_2 , роз`яснено, що після отримання вищезазначеної оферти, не пізніше 20 календарних днів з дати отримання, він має підписати та повернули до OCP примірники Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до вимог пп. 11.3.11 KCP. Даний лист 16.08.2024 було вручено ОСОБА_2 особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення AT «Укрпошта» (трек-номер 22 від 12.08.2024).

02.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до начальника Східного РРЕ АТ «Харківобленерго» із заявою про розірвання договору про надання послуг з розподілу електроенергії між ним та АТ «Харківобленерго» та припинення розподілу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 з 10.09.2024.

Листом від 10.09.2024 звернуто увагу ОСОБА_2 на те, що за адресою: АДРЕСА_1 на даний час відсутні договірні відносини між ОСР та будь-якою особою внаслідок того, що ОСОБА_2 проігноровано ініціативу Товариства щодо врегулювання договірних відносин та ОСОБА_2 не прийнято умови договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, надісланого у паперовому вигляді (два екземпляри) листом ОСР вих. від 13.08.2024.

10.09.2024, на підставі вищезазначеної заяви споживача ОСОБА_1 та Наряду на виконання робіт з ОСОБА_1 було припинено дію договору розподілу та розподіл електричної енергії.

Водночас, у подальшому, 10.09.2024 електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 було відновлено співробітниками КСП «Харківміськліфт» внаслідок відпрацювання звернення на гарячу лінію за № 840876 щодо відключення освітлення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено листом КСП «Харківміськліфт» від 14.10.2024.

11.09.2024 ОСОБА_2 підписав заяву про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (т. 1 а. с. 109-110), яка зареєстрована за вхідним номером 3С-С-822 у АТ «Харківобленерго» 11.09.2024 та заяву приєднання.

На підставі вищевикладеного, між ОСОБА_2 та АТ «Харківобленерго» 11.09.2024 укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1678043 (т. 2 а. с. 30).

Таким чином, у даному випадку ОСОБА_2 , як новим власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з 10.09.2024 (дати розірвання ОСОБА_1 , як попереднім власником вказаної квартири, договору про постачання електроенергії) не завершено процедуру акцептування договору про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом надсилання (повернення) примірника підписаного договору до оператора системи розподілу електроенергії- АТ «Харківобленерго», що, в свою чергу, має наслідком не набуття станом на 10.09.2024 ОСОБА_2 статусу споживача електроенергії за зазначеним вище об`єктом нерухомого майна.

Відтак, станом на 10.09.2024 мала місце ситуація, коли за об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 з попереднім власником, ОСОБА_1 , 10.09.2024 (з яким було первинно укладено договір про надання послуг з електропостачанння) припинено дію договору про розподіл і фактичне надання послуги, а новий власник - ОСОБА_2 станом на вказану дату, не прийняв пропозицію АТ «Харківобленерго» укласти договір споживача про розподіл та протягом встановленого в пропозиції строку, не повернув на адресу АТ «Харківобленерго» підписаний примірник договору, а тому - не був споживачем послуги з розподілу електричної енергії.

З огляду викладене, оскільки Правилами № 312 чітко передбачено, що на день припинення надання послуги з розподілу електроенергії за заявою колишнього власника оператор системи розподілу позбавлений обов`язку забезпечити безперервність надання комунальної послуги з енергопостачання на такий об`єкт за відсутності акцептування новим власником нерухомого майна договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність припинення АТ «Харківобленерго» 10.09.2024 електропостачання за об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про те, що припинення договору споживача про надання послуги з розподілу електричної енергії та укладання такого договору з новим власником електроустановки в межах одного розрахункового періоду не є підставою здійснювати припинення електропостачання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 7 пункту 11.5.11 Кодексу систем розподілу, відновлення тимчасового припинення/обмеження розподілу електричної енергії здійснюється ОСР за зверненням Користувача протягом 5 робочих днів з дати оплати послуги з відновлення електроживлення.

Сторонами не спростовується, що станом на день припинення розподілу електричної енергії 10.09.2024 ОСОБА_2 , як споживачем електричної енергії не було здійснено повного розрахунку за надані послуги, а тому вказані доводи є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи встановлені під час апеляційного перегляду обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності у діях АТ Харківобленерго, як оператора системи розподілу, будь-яких ознак правопорушення, а тому припис Головного Управління Держспоживслужби в Харківській області до акту перевірки № 257 від 17.10.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 по справі № 520/29866/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 21.10.2025 року