Справа № 320/39370/25
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

16 жовтня 2025 року № 320/39370/25

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Марича Є.В., суддів: Войтовича І.І., Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 320/39370/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Національного банку України (далі - відповідач), третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО", в якому позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати Рішення Національного банку України № 21/324-рк від 31.03.2025р. «Про відмову у визнанні структури власності Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» прозорою».

Визнати протиправним та скасувати Рішення Правління Національного банку України №230-рш від 17.07.2025р. «Про застосування до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на здійснення діяльності із страхування».

Визнати протиправним та скасувати Рішення Правління Національного банку України №237-рш від 17.07.2025р. «Про призначення тимчасової адміністрації у ТОВАРИСТВІ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» та відсторонення органів управління ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» від управління».

Зобов`язати Національний банк України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9) вчинити усі дії по відновленню функціонування ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» (), як фінансової установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття рішення Правління Національного банку України №230-рш від 17.07.2025р. «Про застосування до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на здійснення діяльності із страхування», в тому числі, але не виключно: поновити дії ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг; внести до Державного реєстру фінансових установ інформацію щодо поновлення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг: включити ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» () до Державного реєстру фінансових установ; внести до Державного реєстру фінансових установ інформації про включення ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» () до Державного реєстру фінансових установ; розмістити інформації про прийняте рішення на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку України.

Автоматизованою системою документообігу суду мене, Марича Є.В., визначено головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №320/39370/25 за наведеним позовом.

У подальшому суддею Маричем Є.В. направлено службову записку від 12.08.2025р. керівнику апарату Київського окружного адміністративного суду, в якій вказано на необхідності визначення персонального складу колегії суддів для розгляду даної справи із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025р., розгляд вказаної адміністративної справи №320/39370/25 повинен здійснюватися колегією у складі трьох суддів: головуючий суддя Марич Є.В., суддя Білоус А.Ю., суддя Горобцова Я.В.

У зв`язку з перебуванням судді Білоус А.Ю. у щорічній відпустці, 13.08.2025р. головуючим суддею було подано керівнику апарату Київського окружного адміністративного суду службову записку, в якій вказано на доцільність проведення заміни у персональному складі колегії суддів для розгляду вищевказаної адміністративної справи із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2025р., розгляд вказаної адміністративної справи визначено розглядати колегією у складі трьох суддів: головуючий суддя Марич Є.В., суддя Войтович І.І., суддя Горобцова Я.В.

Ухвалою суду від 27.08.2025р. у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого засідання.

Представником відповідача до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, за згодою сторін, розглянув подане клопотання у письмовому провадженні.

Клопотання обґрунтоване наявністю трьох аналогічних позовів, поданих учасниками ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» 04.08.2025р., що, на думку заявника, свідчить про маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд звертає увагу на те, що позивачами у зазначених справах є різні фізичні особи, кожна з яких, як окремий суб`єкт, має право на судовий захист.

Так, у справі №320/39335/25 позивачем є ОСОБА_2 , учасник ТДВ «СК «КРЕДО», у справі №320/39372/25 позивачем є ОСОБА_3 , учасник ТДВ «СК «КРЕДО», у справі №320/39370/25 позивачем є ОСОБА_1 , учасник ТДВ «СК «КРЕДО».

Кожен з вказаних позивачів, будучи учасником ТДВ «СК «КРЕДО», має самостійне право на оскарження рішень Національного банку України, які, на їхню думку, порушують їхні права та інтереси. Навіть якщо предмет та підстави позовів є аналогічними, це не означає автоматично, що наявний факт зловживання правами, оскільки суб`єктний склад позовів є різним.

Відповідач акцентує увагу на тому, що судовий збір був сплачений лише у даній справі, після оприлюднення протоколу автоматизованого розподілу, що, на його думку, підтверджує факт маніпуляції.

Разом з тим, подання позовної заяви без доказів сплати судового збору не є зловживанням процесуальними правами, а є недоліком позовної заяви, що має наслідком залишення її без руху (частина 1 статті 169 КАС України).

У справах №320/39335/25 та №320/39372/25 суд залишив позови без руху 26.08.2025р., а згодом - повернув на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки недоліки не були усунені. Повернення позову через несплату судового збору є визначеною законом процесуальною дією у відповідь на цей недолік, а не наслідком застосування заходів за зловживання правами.

Позивач стверджує, що у даній справі № 320/39370/25 ним було самостійно виявлено, що при поданні позовної заяви помилково не було долучено докази сплати судового збору, разом з тим вказаний недолік позовної заяви був усунений шляхом надання квитанції №ERSL- M671-K1QE від 06.08.2025р., що дозволило суду 27.08.2025р. відкрити провадження у справі.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тобто, право на звернення до суду за захистом своїх прав, передбачене ст. 55 Конституції України, є абсолютним, і держава зобов`язана його забезпечити позивачеві.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Також, згідно з частиною третьою статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що кожен з учасників ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» має своє індивідуальне право на звернення до суду у разі порушення його прав та законних інтересів, ОСОБА_1 реалізував своє право, надане йому нормами Конституції України та КАСУ, та звернувся з відповідним позовом до Національного банку України, як суб`єкта владних повноважень, чиїми рішеннями були порушені права позивача.

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 20.03.2025 у справі №420/20843/24, Національний банк зазначає, що «ознаками зловживання процесуальними правами є подання позивачем одночасно декількох аналогічних позовів».

Також, відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №640/36713/21, в якій суд зробив висновок, що саме є зловживанням процесуальними правами. Це «умисні дії позивача щодо неодноразового подання позовних заяв з ідентичними підставами та аналогічним предметом позову, а також з ідентичним суб`єктивним складом учасників справи, яке супроводжується несплатою судового збору та/або їх відкликанням і повторним поданням».

Разом з тим, суд погоджується із доводами позивача, згідно яких наведені відповідачем приклади судової практики лише підтверджують позицію позивача щодо нерелевантності вказаних висновків до обставин справи №320/39370/25, оскільки вся судова практика та правові позиції Верховного Суду, на які посилається Національний банк України у своєму клопотанні (зокрема, постанови від 20.03.2025 у справі № 420/20843/24, від 20.03.2024 у справі №520/11767/23, від 01.12.2023 у справі №640/36713/21, від 05.07.2023 у справі №640/11396/19, від 01.12.2022 у спаві №640/36713/21), стосуються дій однієї й тієї самої особи позивача.

У наведених НБУ прикладах, зловживання процесуальним правом визнається у випадках, коли одна й та сама особа-позивач подає декілька однакових або аналогічних позовних заяв до того самого відповідача, з тих самих правових підстав та щодо одного і того самого предмета спору. Тобто, обов`язковою ознакою такого зловживання, яка встановлена Верховним Судом, є збіг особи позивача по всіх поданих позовах.

Натомість, у даному випадку позовні заяви, які Національний Банк вважає ідентичними, були подані трьома різними фізичними особами-акціонерами - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен з яких є самостійним суб`єктом права на судовий захист.

Таким чином, відсутність ключового елемента - ідентичності позивача у всіх трьох справах - свідчить про нерелевантність (неналежність) наданої Відповідачем судової практики до обставин даної справи. Правові висновки Верховного Суду про зловживання процесуальними правами не можуть бути застосовані до ситуації, де право на звернення до суду реалізують окремі, хоча й аналогічно зацікавлені, суб`єкти.

З урахуванням наведеного, у даному випадку відсутні достатні та беззаперечні підстави для застосування до ОСОБА_1 наслідків зловживання процесуальними правами у вигляді залишення його позову без розгляду на підставі частини третьої статті 45 КАС України.

Відтак, подане клопотання суд вважає необґрунтованим, тому залишає без задоволення.

Керуючись приписами 240 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника Національного банку України про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати сторонам (їх представникам). Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Марич Є.В.

Суддя Войтович І.І.

Суддя Горобцова Я.В.