Справа № 620/10089/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/10089/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Корюківської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Корюківська окружна прокуратура (далі також позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» щодо не приведення протирадіаційного укриття № 93515 в належний для експлуатації стан;

зобов`язати ТОВ «Олімп» вжити заходи щодо приведення протирадіаційного укриття № 93515 у придатний стан для використання за цільовим призначенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на триваючий та систематичний характер порушень у сфері цивільного захисту населення балансоутримувачем захисної споруди.

Відповідачем було подано відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що у зв`язку з фінансовою неспроможністю ТОВ «Олімп» не може самостійно привести протирадіаційне укриття для використання за призначенням.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких заперечив аргументи позивача та просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 заперечення на відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» повернуто без розгляду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 заяву представника відповідача про поновлення строку подання суду заперечення на відповідь на відзив у справі за позовом Корюківської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Олімп процесуальний строк на подання заперечення на відповідь на відзив та доданих до нього документів та долучено їх до справи № 620/10089/25.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви Корюківської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Від третіх осіб пояснення чи заперечення по справі не надходили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Матеріалами справи встановлено, що за адресою: вул. Чернігівський шлях, 5, в м. Мена Корюківського (колишнього Менського) району, Чернігівської області, в центральній частині міста знаходиться готель «Десна», у якому розташовані офісні приміщення магазинів, нотаріуса, адвокатів, салонів краси, та який має захисну споруду цивільного захисту протирадіаційне укриття.

Протирадіаційне укриття являє собою вбудоване підвальне приміщення готелю «Десна», наразі непридатне для експлуатації, площею 212,7 кв.м., вміщає 290 чоловік, з двома входами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 31.07.2025 № 437699303, власником готелю «Десна» за адресою: вул. Чернігівський шлях, 5, м. Мена Чернігівської області з 05.03.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп».

Згідно з інвентаризаційною справою №3654 на житловий будинок за адресою: вул. Жовтнева (на даний час Чернігівський шлях (рішення п`ятдесятої сесії шостого скликання Менської міської ради від 22.10.2015), 5, в м. Мена, ТОВ «Олімп» на підставі свідоцтва про право на власність, видного БТІ на підставі рішення Менської міської ради №373 від 25.11.1999, на праві власності належить готель «Десна».

У подальшому, після продажу часток будівлі різним особам, підвальне приміщення залишилося у власності ТОВ «Олімп», що підтверджує інформаційна довідка та довідка про розрахунок ідеальних частин готелю «Десна», видана КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.07.2019.

Відповідно до плану підвального приміщення вищевказаної споруди, складеного 25.05.2017, останнє розташоване за адресою: вул. Чернігівський шлях, 5, м. Мена, та містить кімнати цивільної оборони площею 22,9 кв.м. та 34,4 кв.м.

Згідно актів оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття № 93515 від 30.10.2023, від 31.01.2024, від 28.11.2024, стан вказаного укриття оцінюється обмежено готове до використання за призначенням.

Вважаючи, що бездіяльність відповідача щодо неналежного утримання захисної споруди № 93515 є протиправною, захисна споруда потребує приведення у відповідність до вимог законодавства, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Так, відповідно Кодексу цивільного захисту України, Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, органи ДСНС не наділені повноваженнями щодо звернення до суду з позовами про зобов`язання привести захисну споруду у готовий до використання стан, а тому прокурор має, в даному випадку, повноваження на здійснення представництва в суді законних інтересів держави.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 15.07.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Пунктом 11 частини першої статті 18 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб`єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб`єктів господарювання приватної форми власності.

Частиною першою статті 20 вищевказаного Кодексу визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Згідно з частиною восьмою статті 32 вказаного Кодексу утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Частиною шостою статті 32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що проектування, будівництво, пристосування i розміщення захисних споруд та об`єктів подвійного призначення здійснюються згідно з нормами, які розробляються відповідно до Закону України «Про будівельні норми».

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі - Порядку) визначено, що утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням; балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно із пунктом 10 Порядку балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме: не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту; не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Згідно із пунктом 11 Порядку вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до пункту 1 Розділу І «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Захисні пристрої призначені для захисту осіб, що переховуються у сховищах, від надмірного тиску повітряної ударної хвилі під час застосування звичайної зброї та засобів масового ураження. До захисних пристроїв, якими обладнуються сховища, належать захисно-герметичні і герметичні двері, віконниці (ставні), захисні секції, клапани-відтиначі, КНТ тощо (підпункт 1 пункту 2 розділу III Вимог).

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) - здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимог визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 Розділу VI Вимог під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (підпункт 8 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено пунктом 8 статті 32 Кодексу та пунктом 9 Порядку.

Разом з тим, згідно актів оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №94139, стан готовності укриття оцінюється як обмежено готове до використання за призначенням.

Незважаючи на наведене, відповідач захисну споруду у придатний до використання стан не привів. Доказів протилежного суду надано не було.

Суд зазначає, що даний позов спрямований на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, забезпечення захисту цивільного (мирного) населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров`я у разі військової агресії.

Суд погоджується із позицією позивача, що систематичне, упродовж тривалого часу, невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення укриття № 93515 до стану готовності, суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та виконання обов`язку із захисту життя та здоров`я людини.

Отже, враховуючи вказане вище, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний привести захисну споруду цивільного захисту (сховище), яке перебуває у нього у власності, у придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 820/4717/16.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Корюківської окружної прокуратури про визнання протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» щодо не приведення протирадіаційного укриття № 93515 в належний для експлуатації стан та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» вжити заходи щодо приведення протирадіаційного укриття № 93515 у придатний стан для використання за цільовим призначенням.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Корюківської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» щодо не приведення протирадіаційного укриття № 93515 в належний для експлуатації стан.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп» вжити заходи щодо приведення протирадіаційного укриття № 93515 у придатний стан для використання за цільовим призначенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Корюківська окружна прокуратура, вул. Шевченка, 98, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп», вул. Чернігівський шлях, 5, м. Мена, Менський район, Чернігівська область, 15600, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, проспект Миру, 190а, м. Чернігів, 14037, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області, вул. Шевченка, 60, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300, .

Повний текст рішення виготовлено 20 жовтня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА