Справа № 209/1837/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 209/1837/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 р. (суддя Шендрик К.Л.) в адміністративній справі №209/1837/25 за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта Романенка Павла Петровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 р. був задоволений позов ОСОБА_1 та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4092527 від 17 лютого 2025 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 20400 грн.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 р. частково задоволена заява позивача, здійснено розподіл судових витрат та стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області просить додаткове рішення скасувати в частині її задоволення та ухвалити нове додаткове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не було залучено судом до участі в розгляді справи, тому не мало можливості висловити свою позицію щодо розміру судових витрат, що є порушенням принципу змагальності. Суд також не обґрунтував визначену ним суму витрат, що підлягає відшкодуванню, не зазначив про наявність документів на підтвердження таких витрат із детальним описом робіт, часу, витраченого адвокатом та інш.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 14 травня 2025 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції визначив обґрунтованими та пропорційними судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Скаржник наполягає на неможливості стягнення судових витрат у зв`язку із незалученням його до участі в розгляді справи.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що відповідачем у справі виступала службова особа органу Національної поліції - поліцейський, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в розумінні положень наведеної вище процесуальної норми, є тим суб`єктом владних повноважень, на якого може бути покладений обов`язок з відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Отже, наведені доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає неспроможними.

Щодо процесуальних підстав для ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи, 27 березня 2025 р. представником позивача до суду першої інстанції була подана заява про відшкодування судових витрат, розрахунок яких буде наданий протягом 5 днів (а.с.35). Рішення по суті спору було ухвалено судом 04 квітня 2025 р. (а.с.39,40). Заява про компенсацію судових витрат оформлена 04 квітня 2025 р., зареєстрована судом першої інстанції 07 квітня 2025 р. (а.с.49). До заяви були додані документи на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу (а.с.45-51).

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зважаючи на дотримання позивачем умов наведеної процесуальної норми, підстави для залишення заяви про розподіл судових витрат без розгляду - відсутні.

Щодо доводів скаржника про відсутність обґрунтування судом першої інстанції визначеного до відшкодування розміру витрат на суму 3000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач заявив до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5355 грн.

Суд першої інстанції документи, які долучені позивачем до заяви про компенсацію судових витрат, не досліджував, перевірку відповідності заявленої суми роботам, виконаним адвокатом, не здійснював, обмежившись констатацією співмірності витрат у розмірі 3000 грн. складності, обсягу і характеру наданої адвокатом допомоги.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції не може вважатись обґрунтованим, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є прийнятними.

Щодо суті питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів дослідила зміст наданих позивачем доказів і встановила наступне.

17 лютого 2025 р. між позивачем та адвокатом Юрочкіним Ю.В. був укладений договір № 17/02/25 про надання правничої допомоги, обсяг яких визначений у його пункті 1 (а.с.48). Сторони договору погодили вартість авансового платежу у розмірі 5000 грн., що складає не більше 33 годин, витрачених адвокатом (п. 4.1 договору). Час, витрачений адвокатом понад вказану норму оплачується додатково, але не менше 500 грн. за одну годину (п. 4.3 договору).

Отже, враховуючи зміст наведених пунктів, вартість роботи адвоката в межах норми 33 години визначена сторонами у 151,51 грн. (5000 грн. : 33 год.). Вартість кожної години роботи адвоката виконаної понад норми визначена сторонами не менше 500 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 04 квітня 2025 р. адвокатом витрачено 10 годин на надання послуг (а.с.45). Тобто, в межах узгодженої норми.

До переліку послуг включено: 1) загальна консультація з норм права за запитом клієнта (1 година), 2) звернення зі скаргами та заявами до ВПКУРУП, ВДВС, збір доказів, сканування та "оцифрування" письмових доказів (1 година), 3) укладення договору про надання правової допомоги (1 година), 4) оплата судового збору (0,5 години), 5) підготовка процесуальних документів (4 години), представництво інтересів в суді (1 година).

Колегія суддів звертає увагу, що витратами, які безпосередньо пов`язані зі справою є: збір доказів, підготовка процесуальних документів та представництво інтересів в суді.

Разом з цим, в акті не зазначено, які саме докази були зібрані адвокатом. До позовної заяви, окрім спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та постанови суду у справі № 209/580/25, жодних інших доказів долучено не було. Також, не підлягають відшкодування і витрати, пов`язані із участю адвоката у судових засіданнях, за відсутності такої (а.с.39 звор. бік).

Отже, реально виконаною адвокатом роботою, яка підлягає відшкодуванню, є підготовка позовної заяви до суду. Адвокатом було витрачено 4 години на підготовку позовної заяви. Зважаючи на те, що підготовка позовної заяви здійснена в межах погодженою сторонами договору 33-годинної норми, вартість однієї години має визначатись у розмірі 151,51 грн., а не 500 грн., як зазначено в акті виконаних робіт. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню, складає 605,60 грн. (151,51 грн. х 4 год.).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга задовольняється колегією суддів частково, додаткове рішення суду першої інстанції скасовується з підстав, визначених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, як необґрунтоване, заява позивача задовольняється частково на зазначену вище суму, яка підтверджена доказами.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 р. в адміністративній справі №209/1837/25 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () судові витрати з професійної правничої допомоги в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 жовтня 2025 р. і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий