Справа № 440/11319/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 р. Справа № 440/11319/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 (суддя Шевяков І.С.; м. Полтава) по справі № 440/11319/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в Чернівецькій області) в якому просила суд:

- визнати бездіяльність Пенсійного фонду України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Споживчому товаристві «МАГІЯ» у повному обсязі протиправною;

- скасувати Рішення управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29.08.2024 № 89;

- зобов`язати Пенсійний фонд України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09 лютого 2023 року зарахувавши до її страхового стажу період роботи у Споживчому товаристві «МАГІЯ» відповідно записів № 11 та № 12 у трудовій книжці НОМЕР_2 із врахуванням встановлених обставин та викладених судами висновків.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що пенсійним органом безпідставно не зараховано, період роботи позивача починаючи з 07.03.2001 по 15.06.2010 в повному обсязі, тільки на підставі даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Виконуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №440/1530/23, відповідач рішенням від 29.08.2024 №89 повторно відмовив у достроковому призначенні пенсії за заявою від 09.02.2023, не зарахувавши в повному обсязі період роботи в Споживчому товаристві "Магія" (з 07.03.2001 по 15.06.2010). Обставина незарахування цього періоду у повному обсязі встановлена і оцінена судами першої і апеляційної інстанцій як безпідставна. Спірний період роботи підтверджується належним доказом - трудовою книжкою НОМЕР_2 з відповідними записами № 11 та № 12.

Рішенням від 05 листопада 2024 року Полтавський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 .

Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії від 29.08.2024 №89.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 09.02.2023 з урахуванням пункту 6 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.01.2015 по 31.12.2015 у Споживчому товаристві "Магія".

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 440/11319/24 та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність у позивача права на призначення дострокової пенсії у зв`язку з відсутністю на час звернення за призначенням пенсії страхового стажу необхідної тривалості. Вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства.

Позивач не реалізувала своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом про звільнення працівника від 11.01.2023 №1/23 було розірвано трудовий договір (контракт) із ОСОБА_1 та її було звільнено із займаної посади. Підстава для розірвання трудового договору зміна в організації виробництва і праці (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП), зокрема: реорганізація роботодавця, що підтверджується рішенням загальних зборів учасників товариства від 11.01.2023.

12.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітної з призначенням виплати допомоги по безробіттю.

12.01.2023 ОСОБА_1 надано статус безробітної.

03.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості із заявою, в якій просила припинити реєстрацію в центрі зайнятості та видати клопотання до пенсійного органу про достроковий вихід на пенсію.

13.02.2023 Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості надано позивачу відповідь №16/46/182-23, в якій позивачці було повідомлено, що реєстрацію в центрі зайнятості припинено 06.02.2023, а також повідомлено, що за результатами звірки шляхом обміну інформацією між Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Пенсійним фондом України дата настання права на пенсію по персональній картці позивача становить 10.07.2027, повідомлено, що 06.02.2023 Філією направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, на даний час підстави для видання клопотання до Пенсійного фонду України щодо дострокового виходу на пенсію відсутні.

09.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16.02.2023 №89 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. Зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 1 місяць 9 днів; період роботи з 01.01.2006 по 31.12.2006 до страхового стажу не зараховувався, про що свідчить протокол розрахунку стажу від 17.02.2023 форми РС-право .

Позивач, не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16.02.2023 №89, вважаючи що пенсійний орган безпідставно не зарахував період роботи з 01.01.2006 по 31.12.2006 у Споживчому товаристві "Магія" та одночасно приватним підприємцем, звернулася до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №440/1530/23, що залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2024, зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2023 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 01.01.2006 по 31.12.2006 у Споживчому товаристві "Магія" та одночасно приватним підприємцем, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.

29.08.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення за №89 про відмову у призначенні пенсії.

У рішенні від 29.08.2024 відповідач зазначив, що:

- вік заявниці 58 років;

- для виходу на пенсію при досягненні 60 років у 2024 році необхідна тривалість страхового стажу становить 31 рік;

- право на призначення дострокової пенсії відсутнє у зв`язку з відсутністю на час звернення за призначенням пенсії страхового стажу необхідної тривалості.

Позивач не погодилася з рішенням від 29.08.2024 №89, яким повторно відмовлено у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 мала необхідний страховий стаж не менше 30 років та дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058- ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

У частині першій статті 26 Закону № 1058-IV зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років.

Розділом XIV Закону № 1058-IV врегульовано питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян.

Так, відповідно до пункту 6 статі 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої для них роботи якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону мають право на призначення дострокової пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 49 Закону України «Про зайнятість населення» особам, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством, перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за умови їх реєстрації протягом 30 календарних днів з дати звільнення у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та відсутності протягом семи календарних днів підходящої для них роботи, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виплата пенсії, призначеної достроково згідно з цією статтею, допомоги на поховання та оплата послуг за їх доставку у період до досягнення особою пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснюються Пенсійним фондом України за рахунок коштів, що сплачуються Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у порядку, встановленому Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Пенсійним фондом України за погодженням із центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах соціального захисту населення та зайнятості населення.

Підтвердження страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснюється шляхом обміну інформацією між Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Пенсійним фондом України у визначеному ними порядку за погодженням із центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах соціального захисту населення та зайнятості населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пп.6 п.2.1 р. ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року №22-1, для підтвердження права на призначення дострокової пенсії за віком особи, передбачені пунктом 6 частини першої статті 115 Закону № 1058, подають:

- трудову книжку, копію наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб;

- клопотання про достроковий вихід на пенсію, видане регіональними, міськими, районними, міськрайонними центрами зайнятості Державної служби зайнятості (при призначенні пенсії згідно з пунктом 6 частини першої статті 115 Закону);

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнята 07.03.2001 на посаду бухгалтера Споживчого товариства "Магія", 15.06.2010 звільнена (записи у трудовій книжці 11,12) /а.с. 7/. Вказані записи виконано без перекреслень та виправлень, у чіткій послідовності та відповідності до дати, завірені підписом та печаткою роботодавця.

Отже, вказаний період роботи підтверджується записами у трудовій книжці позивача, тому має бути зарахований до страхового стажу позивача в повному обсязі.

При цьому колегія суддів зазначає, що при вирішенні спору у справі № 440/1530/23 щодо визнання протиправним та скасування попереднього рішення ГУПФУ в Чернівецькій області від 16.02.2023 №89 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком за заявою позивача від 09.02.2023, суд дійшов висновку, що пенсійним органом безпідставно не зараховано період роботи позивача починаючи з 07.03.2001 по 15.06.2010 в повному обсязі, а зараховано тільки на підставі даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вказавши при цьому, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Разом з тим, як встановлено судом, при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 09.02.2023, на виконання рішення суду у справі № 440/1530/23, відповідач зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.2006 по 31.12.2006 у Споживчому товаристві "Магія", внаслідок чого страховий стаж склав 30 років 1 місяць 9 день.

Проте періоди роботи позивача у Споживчому товаристві "Магія" з 08.03.2001 по 31.03.2001 та з 01.01.2005 по 31.12.2005 відповідачем, всупереч висновкам суду, викладеним у судових рішеннях по справі № 440/1530/23, зараховано не було, що підтверджується розрахунком страхового стажу ОСОБА_1 .. При цьому мотивів неврахування вказаних періодів роботи відповідачем не наведено.

За встановлених судом обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи позивача у Споживчому товаристві "Магія" з 07.03.2001 по 15.06.2010 має бути зарахований до страхового стажу позивача в повному обсязі.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту прав позивача, суд першої інстанції помилково визначив період, який не було зараховано відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу, та зобов`язав ГУ ПФУ в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Споживчому товаристві "Магія" з 01.01.2015 по 31.12.2015, замість з 01.01.2005 по 31.12.2005. Також суд першої інстанції не врахував, що період роботи позивача у вказаному товаристві з 08.03.2001 по 31.03.2001 також не було зараховано ГУ ПФУ в Чернівецькій області до страхового стажу ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання ГУПФУ в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи позивача у Споживчому товаристві "Магія" з 08.03.2001 по 31.03.2001 та з 01.01.2005 по 31.12.2005.

Також судом встановлено, що у спірному рішенні від 29.08.2024 підставою для відмови позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком ГУПФУ в Чернівецькій області визначило відсутність на час звернення за призначенням пенсії страхового стажу необхідної тривалості. У рішенні зазначено, що для виходу на пенсію при досягненні 60 років у 2024 році необхідна тривалість страхового стажу становить 31 рік.

Надаючи оцінку висновкам відповідача, що стали підставою для відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено колегією суддів зі змісту трудової книжки позивача, ОСОБА_1 звільнено з роботи у Споживчому товаристві "Магія" 11.01.2023, у зв`язку зі змінами в організації виробництва згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України (запис № 23 у трудовій книжці).

Станом на момент звільнення позивач досягла віку 58 років 6 місяців місяць, тобто на день звільнення позивачу залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058 (60 років).

Зарахований відповідачем страховий стаж позивача склав 30 років 01 місяць, що, станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії - 09.02.2023, є достатнім для призначення пенсії відповідно до вимог абзацу 2 статті 26 Закону № 1058-IV.

Отже, ОСОБА_1 мала понад 30 необхідних років страхового стажу, що підтверджено розрахунком стажу, долученим до матеріалів справи.

Зазначене свідчить, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу на час звернення за призначенням пенсії.

Посилання у спірному рішенні на те, що для виходу на пенсію при досягненні 60 років у 2024 році необхідна тривалість страхового стажу становить 31 рік, колегія суддів вважає помилковим та необґрунтованим, оскільки, по-перше, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV, яка передбачає можливість призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку не більше ніж на півтора року за певних умов, якого ОСОБА_1 досягла станом на день звільнення її з роботи, по-друге, ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення дострокової пенсії за віком 09.02.2023 та станом на дату її звернення страховий стаж відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV мав становити не менше 30 років.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на 09.02.2023 (дату звернення) вік ОСОБА_1 58 років 7 місяців та страховий стаж понад 30 років були достатніми для призначення дострокової пенсії відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених судом фактичних обставин та враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності на час звернення за призначенням пенсії страхового стажу необхідної тривалості, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29.08.2024 №89 є протиправним і підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраному судом способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення ефективного правосуддя та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 жовтня 2018 року у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16 та від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а.

Водночас у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював висновок, згідно якого у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Оскільки при вирішенні спору суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу та ці аргументи були спростовані судом у ході розгляду справи, враховуючи те, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії не містить інших підстав відмови ніж ті, що зазначались вище та приймаючи до уваги, що судом обраховано загальний страховий стаж позивача (який є більшим за 30 необхідних років), колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 09.02.2023 (з дати звернення) з урахуванням пункту 6 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильних висновків по суті спору проте неправильно визначив період роботи ОСОБА_1 у Споживчому товаристві "Магія", який не було зараховано відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення резолютивної частини в новій редакції.

В іншій частині рішення суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 440/11319/24 - змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в такій редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 09.02.2023 з урахуванням пункту 6 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 08.03.2001 по 31.03.2001 та з 01.01.2005 по 31.12.2005 у Споживчому товаристві "Магія"."

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 440/11319/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова