Справа № 560/11001/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 560/11001/24

адміністративне провадження № К/990/2767/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А., Судді: Юрченко В.П., Хохуляк В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 року про повернення апеляційної скарги (Судді: Гонтарук В.М., Моніч Б.С., Біла Л.М.)

у справі №560/11001/24

за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області

до ОСОБА_1

про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області (далі - позивач, ГУ ДПС у Хмельницькій області) звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 23 322,00 грн (а.с. 1-2).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року адміністративний позов задоволено (а.с. 32-34).

Не погодившись із вищенаведеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся через систему електронний суд до Сьомого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати вищенаведене рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову (а.с. 41-42).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 року апеляційна скарга залишена без руху на підставі вимог частини 2 статті 298 КАС України у зв`язку з неcплатою судового збору за її подання, у зв`язку з чим, для усунення встановлених судом недоліків скаржнику наданий п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання на виконання вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України оригіналу документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» в розмірі 4 542 грн (а.с. 45).

У відповідності до складеної судом апеляційної інстанції довідки від 30.12.2024 року, вищенаведену ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 25.12.2024 року було надіслано ОСОБА_1 в його електронний кабінет і доставлено 26.12.2024 через систему «Електронний суд» (а.с. 46).

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.224 у справі №560/11001/24 повернуто скаржнику на підставі вимог статті 169 КАС України у зв`язку з неусуненням ним недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк (а.с. 47).

Мотивуючи підстави для повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції посилався на те, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 25.12.2024 апелянтом отримано 26.12.2024 через систему «Електронний суд» і останнім днем строку усунення встановлених судом недоліків є 31.12.2024 року. Однак станом на 15.01.2025 року вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржником не виконані, заяв (клопотань) на виконання ухвали апелянтом не надано, ні через канцелярію суду, ні поштовим зв`язком, що і стало підставою для повернення апеляційної скарги на підставі вимог статті 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 про повернення апеляційної скарги у справі №560/11001/24, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції просив її скасувати, внаслідок неврахування судом апеляційної інстанції, що у відповідності до вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, копію якого подано разом з апеляційною скаргою через єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд», що не враховано судом апеляційної інстанції під час залишення апеляційної скарги без руху і як наслідок її повернення скаржнику (а.с. 53-54).

Верховним Судом відкрито провадження у даній справі з метою перевірки вищенаведених доводів скаржника в контексті порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в поряду письмового провадження на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з наступних підстав.

Так, однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, а також одним із принципів здійснення адміністративного судочинства, передбачених п. 6, 7 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже право на розгляд справи, означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень, а здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Реалізація права учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції згідно з вимогами статті 293 КАС України здійснюється шляхом подання апеляційної скарги, вимоги до форми та змісту якої встановлені статтею 296 цього Кодексу.

У відповідності до вимог пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Однак у відповідності до вимог частини 6 статті 296 КАС України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

При цьому правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

За змістом частини 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до вимог частини 1 статті 169 КАС України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). При цьому згідно частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже перевірка необхідності сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, як і наявність або відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору у зв`язку з повідомленням таких підстав скаржником в апеляційній скарзі, повинна бути предметом оцінки судом апеляційної інстанції під час вирішення питання дотримання скаржником вимог процесуального законодавства щодо форми апеляційної скарги і як наслідок, можливості залишення апеляційної скарги без руху з підстав несплати судового збору за її подання.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 17.10.2024 року, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилався на те, що він є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 , тоді, як у відповідності до вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп (а.с. 41/зворотній).

На підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору скаржник додав пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_1 , про що зазначено в додатках до апеляційної скарги, а також вбачається з відомостей електронної справи суду апеляційної інстанції, витребуваної судом касаційної інстанції (а.с. 41/зворотній). В доводах касаційної скарги скаржником також наголошено, що документи, що підтверджують наявність групи інвалідності в розрізі питання звільнення від сплати судового збору були подані разом з апеляційною скаргою через єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» (а.с. 53/зворотній).

Однак колегія суддів звертає увагу, що вищенаведені доводи апеляційної скарги в контексті наявності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не були предметом оцінки судом апеляційної інстанції під час залишення апеляційної скарги без руху, що свідчить про передчасність висновку суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з підстав не сплати судового збору за її подання без вирішення питання можливості звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з неведених скаржником підстав.

При цьому колегія суддів зазначає, що залишення апеляційної скарги без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення скаржником недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання. Ухвала суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху не може бути оскаржена окремо у касаційному порядку, оскільки не включена до переліку ухвал, визначеного частиною третьою статті 328 КАС України. Однак враховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення апеляційної скарги постановлена судом апеляційної інстанції у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, то правова оцінка їй надається Судом під час касаційного перегляду ухвали про повернення апеляційної скарги.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою і наводячи в ній підстави для звільнення від сплати судового збору, скаржник мав легітимні очікування на вирішення вказаного клопотання в процесуальний спосіб судом апеляційної інстанції. Тому реалізація особою процесуального права на викладення в апеляційній скарзі підстав для звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду, якою апеляційна скарга була залишена без руху для сплати судового збору та мати наслідком повернення апеляційної скарги без попереднього вирішення наявності, або відсутності підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, зазначених ним в апеляційній скарзі.

Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження в контексті порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги із направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 року про повернення апеляційної скарги у справі №560/11001/24.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: В.П. Юрченко В.В. Хохуляк