Справа № 420/13803/25
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О. О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА СІТІ» до Одеської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА СІТІ» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000463 від 15.11.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що декларантом подано митні декларації на товари, які надійшли на виконання умов зовнішньоекономічного контракту. Разом з митними деклараціями до митного органу подані зовнішньоекономічний контракт та доповнення, а також інші документи відповідно до Митного кодексу України. Однак відповідачем прийнято картки відмови у прийнятті митних декларацій. Позивач також зазначає, що на момент подання митної декларації в Україні не застосовувалися жодні антидемпінгові заходи на товар з кодом походженням з Малайзії у відповідності до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту». Відповідно до вказаних норм діючого законодавства на момент подачі митної декларації законом не визначено розміру з жодного виду мита на товар з кодом країною походження якого є Малайзія. Митний орган на підставі хибних тверджень та необґрунтованих доказів прийшов до висновку, що сертифікат містить ознаки підробки, у той же час не надаючи жодних фактичних даних на підтвердження таких тверджень. Водночас, відповідачем не наведено жодних обставин виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданого позивачем сертифікату про походження товару загальної форми від 13.08.2024 №МССММ113157.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Одеська митниця в межах спірних правовідносин діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Сертифікат про походження товару загальної форми від 13.08.2024 № MCCMM113157 не є електронним документом про непреференційне походження товару, тому його перевірка можлива лише шляхом направлення звернення до компетентного органу, що видав сертифікат, із запитом про проведення перевірки автентичності сертифікату.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що жодному з листів на які посилається відповідач, та на підставі яких за його твердженнями виникли обґрунтовані сумніви в достовірності статусу документу про походження товару, не йде мова про підробки печатки та підпису уповноваженої особи Muhamad Azri Haikal Bin Azman, який підписав наданий митниці сертифікат, а навпаки, мова йде про недійсність адреси Малайської торгово-промислової палати Малайзії та вказано менеджера Nor Paridah Hanum Mohd Nor, який не працює в МТПП Малайзії з 2013 року. Вказані відомості не мають жодного відношення до наданого позивачем сертифікату про походження товару.

У додаткових поясненнях відповідач зазначає, що сертифікат про походження товару загальної форми від 13.08.2024 № MCCM M 113157 не є електронним документом про непреференційне походження товару, тому його перевірка можлива лише шляхом направлення звернення до компетентного органу, що видав сертифікат, із запитом про проведення перевірки автентичності сертифікату.

У додаткових поясненнях позивач підтримує заявлені ним позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27.03.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНОІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА-СІТІ», резидентом України, (Покупець) та Компанією «CIMO STEEL SND BHD», Малайзія (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №HXLC20240327 (надалі Контракт), відповідно до пунктів 1.1 та 1.2. якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити Сталь в рулонах з гальванічним цинковим, алюмоцинковим та полімерним покриттям, далі по тексту «Товар».

Позивача здійснив декларування поставленого в Україну товару за митною декларацією 24UA02U4, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з Митного кодексу України.

06.11.2024 проведено частковий митний огляд з розкриттям до 20% пакувальних місць. За результатами проведення часткового митного огляду товарів в доглянутих місцях товар відповідає відомостям заявленим у митній декларації. За результатами митного огляду 06.11.2024 складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу) в якому зазначено, що під час огляду встановлено відповідність характеристик товарів даним, зазначеним у митній декларації (інших документах). 08.11.2024 отримано електронне за результатами обробки поданої декларантом електронної митної декларації (форма МД-2), якій присвоєно номер 24UA02U4 з метою митного оформлення товару отриманого від компанії CIMO STEEL SDN BHD, (Малайзія) яким повідомлено, що «згідно статті 69 Митного кодексу України, затвердженого законом України від 13.03.2012 №4495- VI та за результатом перевірки відповідності опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу, відомості про товар та код товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, із врахуванням Пояснень УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу та результату проведеного митного огляду, повідомлено про необхідність надання технікотехнологічної документації, а саме: сертифікат якості виробника товару та документи щодо технології виробництва від виробника товару (технологічна схема, технологічний процес, тощо), та інших наявних документів і відомостей, необхідних для підтвердження заявленого коду товару по митній декларації»

На запит відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» від 08.11.2024 через особу, уповноважену на декларування надано свідоцтво про випробування №С5 від 27.05.24 та листа з повідомленням про відсутність додаткових документів від 12.11.2024 №1

15.11.2024 Одеською митницею складено та надіслано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000463 якою повідомлено про відмову у прийнятті митної декларації або документа.

В оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UA500500/2023/000950 від 30.06.2023, зазначено, що позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: за наявною у митного органу інформацією наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024 №MCCM M113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження. У зв`язку з викладеним виникають обґрунтовані сумніви в достовірності статусу документу про походження товару. Враховуючи зазначене, сертифікат про походження товарів від 13.08.2024 №MCCM M113157 не може бути таким, що підтверджує країну походження товарів відповідно до ч.3 ст. 41 Митного кодексу України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 42 Митного кодексу України відомості про сертифікат про походження товарів заявляються обов`язково, якщо на товари, залежно від країни походження застосовуються заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених Законом України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту». Запропоновано, подати митну декларацію з нарахуванням атнидемпінгово мита. В разі підтвердження дійсності сертфіката про походження товарів від 13.08.2024 №MCCMM 113157, надмірно сплачені кошті будуть повернуті з державного бюджету платнику.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 Митного кодексу України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 Митного кодексу України, відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з пунктами 23, 24 ст.4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до статті 49 Митного кодексу України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту шостого частини восьмої статті 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів).

Митним органом не зазначено конкретний підпункт п.6 ч.8 ст. 257 Митного кодексу України, невиконання якого слугувало підставою для прийняття оскаржуваної картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.

Митним органом не зазначено конкретну норму вказаної конвенцій ратифікованих Україною, невиконання якої слугувало підставою для прийняття оскаржуваних карток відмов у митному оформленні (випуску) товарів.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), визначає правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3 (далі - додаткові аркуші), специфікації форми МД-8 (далі - специфікація), порядок внесення відомостей до доповнення форми МД-6 (далі - доповнення), випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8. Зазначений Порядок містить розділи, глави, пункти, підпункти, абзаци, на жодні порушення якого посилається також не посилається в оскаржуваному рішенні відповідач, як на підставу його прийняття.

Митним органом не зазначено конкретну норму вказаного Порядку, невиконання якої слугувало підставою для прийняття оскаржуваної картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.

При цьому, відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Також, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії вказує на його протиправність.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо загальних вимог до актів індивідуальної дії, викладеною у постанові від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21 та яка неодноразово викладена в інших постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, № 821/1173/17, № 1940/1950/18, № 805/3956/18-а тощо).

Проте, відповідачем не конкретизовано законодавчі вимоги, визначені статтями 257, 264, 266 Митного кодексу України (а саме: частини, пункти, підпункти, абзаци або їх зміст), а також Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, невиконання умов/порушення яких зазначено як причини (підстави) прийняття оскаржуваних карток відмови у митному оформленні.

Щодо фактичних підстав прийняття оскаржуваних карток відмови у митному оформленні товарів, суд зазначає наступне.

Оскаржуваною карткою відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товарів з таких фактичних підстав:

- наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024 №MCCMM113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження.

У зазначеній картці відмови у митному оформленні товарів також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати митну декларацію з нарахуванням атнидемпінгово мита.

Разом з тим, підстави відмови у митному оформленні товарів передбачені статтею 54 Митного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Проте, застосовані відповідачем в оскаржуваній картці підстави відмови у митному оформленні товарів: наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024 №MCCMM113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження не передбачені вичерпним переліком законодавчих підстав для відмови митним органом у митному оформленні товарів.

Отже, застосовані відповідачем підстави для прийняття оскаржуваних карток відмов у митному оформленні товарів є необґрунтованими та безпідставними.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав відзив на позов. Суд в силу приписів ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання відповідачем відзиву на позов без поважних причин кваліфікує як визнання позову.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА СІТІ» (61020, м. Харків, просп. Любові Малої, 93 ) до Одеської митниці (, адреса: вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправною та скасування картки відмови, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000463 від 15.11.2024.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА СІТІ» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 20.10.2025.

Суддя Олександр ХУРСА