Справа № 638/14356/25
Суддя: Зінченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/448/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого Зінченка О.В., за участі секретаря судового засідання Плахотничої В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач в особі представника, адвоката Головко Аліни Ігорівни, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову № 750 від 18.06.2025 від 18.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу та стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позов обґрунтований тим, що викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності, позивач не прибув за повісткою, в зв`язку з тим, що не був сповіщений належним чином про необхідність прибуття, не отримував ніякої повістки, та не був проінформований про її направлення та необхідність її отримання. У постанові не зазначається про причини повернення даної повістки, не вказано номер поштового відправлення, відтак встановити об`єктивну істину чи надсилалась взагалі ця повістка на адресу позивача неможливо.

Доказів того, що позивач отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних і не з`явився саме в цей час - матеріали справи не містять.

Станом на 29.06.2025 у нього не було жодного обов`язку з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, адже як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Гонтар Костянтин виконав визначений ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо оновлення своїх облікових даних вчасно.

Крім того, з ВОД вбачається, що 26.05.2025 ОСОБА_2 пройшов ВЛК, за результатами якого було встановлено, що він придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.

Крім наведеного, на момент розгляду справи минув строк накладення адміністративного стягнення, відтак провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Також відповідачем не надано доказів неможливості самостійного отримання даних, для уточнення облікових даних яких ОСОБА_1 викликався до ТЦК, то відповідно до Примітки ст. 210 КУпАП, відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП.

Виходячи з викладеного, оскаржувана постанова, на переконання позивача, підлягає скасуванню.

Представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що засобами поштового зв`язку на адресу позивача завчасно була направлена повістка № 4002935 з вимогою прибуття на 29.06.2025 року о 09-00 годині для уточнення даних до ТЦК та СП. Відповідно до інформації Укрпошти повістка не отримана та повернута за місцем обслуговування, але відповідно до норм законодавства вважається належним чином направленою та врученою.

Поважних причин неприбуття по повістці позивач не надав. Адміністративний позов відомостей про прибуття позивача до ТЦК та СП 29.06.2025 не містить.

Таким чином, позивачем не дотримано вищенаведені вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тим самим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Протокол про вчинене адміністративне правопорушення не складався з огляду на приписи ст. 258 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України ТЦК та СП просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

18.07.2025 постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 № 750 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, без поважних на те причин, не з`явився викликом по повістці «29» червня 2025 року об 09:00 годині, сформованій за допомогою Єдино державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка була надіслана засобами поштового зв`язку 19.06.2025 через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання або фактичного місця проживання для уточнення даних.

Таким чином, на переконання відповідача ОСОБА_1 був належним чином оповіщений, але за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_1 на визначений час і дату не з`явився, причини не прибуття не повідомив, чим вчиним адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, суд вважає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно абз. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Абзацами 6, 7 ст. 258 КУпАП встановлені випадки, коли протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а саме:

- якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику;

- якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

Відповідно до абз. 9 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Викладеною нормою не встановлена форма, в якій особа, щодо якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, повинна оспорити допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, однак КУпАП встановлена чітка форма згоди на притягнення до відповідальності.

За змістом абз. 1 ст. 279-9 КУпАП заява, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Разом із тим, відповідачем, яким фактично визнається той факт, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався, не надано суду доказів наявності будь-якої з обставин, передбачених ст. 258 КУпАП, за яких такий протокол не складається.

Матеріали справи також не містять підтвердження того факту, що відповідачем було отримано пояснення ОСОБА_1 або зафіксовано факт відмови від їх надання, було складено протокол про адміністративне правопорушення та другий його примірник надано позивачу або ж він відмовився від його отримання, в зв`язку з чим судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута відповідачем шляхом прийняття постанови із порушенням порядку, встановленого КУпАП, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування такого акту індивідуальної дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Разом із тим, виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що вказаним вимогам оскаржувана постанова не відповідає, а тому оскаржувана постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом із тим, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача судових витрат у виді витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення таких витрат, їх розрахунок та не вказано їх розмір.

Керуючись ст.241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 750 від 18.07.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник позивача Головко Аліна Ігорівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; діє на підставі ордера серії ВІ №1321302 від 25.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність серії № 2477 від 10.01.2019.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 : ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ; діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 12.04.2025.

Суддя О. В. Зінченко