Справа № 640/3743/20
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 жовтня 2025 р. Справа № 640/3743/20

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з питань кіно про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного агентства України з питань кіно, Кабінету Міністрів України, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України та Державного агентства України з питань кіно щодо невиплати стипендії члену Ради з державної підтримки кінематографії ОСОБА_1 за період з квітня 2019 року по січень 2020 року.

- зобов`язати Кабінет Міністрів України та Державне агентство України з питань кіно виплатити члену Ради з державної підтримки кінематографії ОСОБА_1 стипендію за період з квітня 2019 року по січень 2020 року у загальному розмірі 678685,00 гривень відповідно до Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затвердженого Постановою КМУ № 588 від 26 липня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 11 червня 2020 року скасував ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва 25 лютого 2020 року, а справу передав на розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2021 року касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року в справі №640/3743/20 залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суд м. Києва від 19 липня 2021 року закрито провадження у справі № 640/3743/20.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2021 року скасовано, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2021 року адміністративну справу прийнято до провадження.

23.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Державного агентства України з питань кіно просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки Державним агентством України з питань кіно в межах своїх повноважень та компетенції, та в межах чинного законодавства України були здійснені всі можливі дії щодо виконання свого обов`язку щодо виплати позивачу стипендії як члену Ради з державної підтримки кінематографії.

25.11.2021 року представником Кабінету Міністрів України також подано відзив на позовну заяву у якому вказано, що відповідальними суб`єктами за виплату стипендії членам Ради є головний розпорядник бюджетних коштів - Мінкультури та розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальний виконавець бюджетної програми - Держкіно. Кабінет Міністрів України не здійснює виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії.

Також вказано, що Кабінетом Міністрів України у строк визначений Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо державної підтримки кінематографії" від 12.09.2019 №76-IX прийнято постанову від 27.12.2019 №1173 стосовно внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії.

На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825 (в редакції Закону №3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/3743/20 передана на розгляд та вирішення Вінницькому окружному адміністративному суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Вінницького окружного адміністративного суду Свентуху В.М.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду адміністративну справу №640/3743/20 прийнято до провадження. Даною ухвалою також:

- запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо актуальності цього спору та процесуальної позиції по суті заявлених позовних вимог.

- запропоновано учасникам справи надати додаткові пояснення по суті заявлених вимог чи заперечень щодо обставин, які стосуються предмету даного спору та які виникли за період розгляду даної справи;

- зобов`язано учасників справи, у разі зміни фактичних обставин у даній справі, вибуття або заміни сторони у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке.

На адресу суду від представника Державного агентства України з питань кіно надійшли додаткові пояснення у яких вказано, що відповідачем за період з 06 березня 2019 року по 06 лютого 2020 року не було допущено порушень законодавства України з огляду на об`єктивну юридичну неможливість здійснити виплату стипендії позивачу у зв`язку із відсутністю необхідних норм в бюджетному законодавстві України у 2019 році, оскільки необхідні для виконання Держкіно своїх зобов`язань щодо сплати стипендії правові норми бюджетного законодавства України набрали чинності лише 06 лютого 2020 року.

В свою чергу, представник позивача у додаткових поясненнях підтримав позовні вимоги з мотивів та підстав, викладених у позові та зазначив, що на момент розгляду цієї справи існують правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду про те, що з моменту утворення Ради з державної підтримки кінематографії та початку виконання членом ради своїх обов`язків у відповідача виникло зобов`язання оплачувати виконувану ним роботу в розмірах та на умовах, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 №588 "Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії" та затвердженого цією ж постановою Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії (постанови Верховного Суду від 06.02.2024 у справі №757/37561/21-ц та від 07.03.2024 у справі №757/37504/21-ц).

Представником Кабінету Міністрів України подано заяву у якій зазначено, що Кабінет Міністрів України заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у раніше поданому відзиві.

Ухвалою суду в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог скерованих до Кабінету Міністрів України залишено без розгляду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

26.04.2017 набрав чинності Закон України "Про державну підтримку кінематографії в Україні", яким передбачено створення Кабінетом Міністрів України Ради з державної підтримки кінематографії.

06.03.2019 розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про утворення Ради з державної підтримки кінематографії та затвердження її складу" від 06.03.2019 року № 202-р було утворено Раду з державної підтримки кінематографії та затверджено її склад: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Як вказано позивачем та не заперечується відповідачем 11.04.2019 Рада з державної підтримки кінематографії провела перше засідання. Станом на дату звернення до суду Рада з державної підтримки кінематографії провела двадцять засідань та два конкурсні відбори кінопроєктів, для виробництва яких надається державна підтримка.

За період роботи Ради з державної підтримки кінематографії стипендія її членам (в тому числі й позивачу) жодного разу не виплачувалась, у зв`язку з чим, 18.11.2019 члени Ради звернулися до Кабінету Міністрів України з колективним зверненням, у якому просили сприяти у реалізації частини 8 статті 9 Закону України "Про державну підтримку кінематографії", а саме: розпочати виплати стипендій та виплатити заборгованість по стипендіям членам Ради з державної підтримки кінематографії за попередні сім місяців.

09.12.2019 Державне агентство України з питань кіно на виконання доручення Секретаріату Кабінету Міністрів України надало відповідь зі змісту якої вбачається, що виплата стипендії буде здійснена після внесення Кабінетом Міністрів України відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України № 339 від 18.04.2018 та до річних кошторисних призначень.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй стипендії як члену Ради з державної підтримки кінематографії за період з квітня 2019 року по січень 2020 року, звернулась з даним позовом до суду у якому просить зобов`язати Державне агентство України з питань кіно виплатити їй стипендію за вказаний період у загальному розмірі 678685,00 грн. відповідно до Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №588 від 26.07.2018.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

26.04.2017 набрав чинності Закон України від 23.03.2017 "Про державну підтримку кінематографії", який визначає засади державної підтримки кінематографії в Україні, що має на меті створення сприятливих умов для розвитку кіновиробництва, встановлення прозорих процедур здійснення фінансування державою проектів у сфері кінематографії.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про державну підтримку кінематографії" державна підтримка кінематографії здійснюється за рахунок коштів, передбачених для зазначених цілей відповідно до цього Закону, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законодавчих актів. Управління коштами, отриманими для цілей державної підтримки кінематографії, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії, є розпорядником коштів державної підтримки кінематографії та розпоряджається ними виключно на підставі рішень Ради з державної підтримки кінематографії.

Джерелами формування коштів державної підтримки кінематографії є: 1) кошти, отримані від Українського культурного фонду, що виконує спеціальні функції щодо сприяння національно-культурному розвитку України; 2) кошти Державного бюджету України, передбачені законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 3) інші надходження, не заборонені законодавством. Видатки на державну підтримку кінематографії передбачаються в Державному бюджеті України за окремою бюджетною програмою.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну підтримку кінематографії" з метою ефективного розпоряджання коштами державної підтримки кінематографії у формах, передбачених статтею 7 цього Закону, Кабінетом Міністрів України в установленому ним порядку утворюється Рада з державної підтримки кінематографії (далі - Рада) у складі дев`яти осіб, члени якої призначаються строком на два роки. Після закінчення дворічного строку повноваження члена Ради припиняються автоматично. Одна й та сама особа не може бути включеною до складу Ради більш як на один строк поспіль.

Згідно з положеннями розділу ІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну підтримку кінематографії" з дня набрання чинності цим Законом закони та інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом доручено подати на розгляд Верховної Ради України проекти законів України про внесення змін до Бюджетного та Податкового кодексів України з метою забезпечення практичної реалізації положень цього Закону.

На виконання вказаних положень Закону України "Про державну підтримку кінематографії" Кабінетом Міністрів України у 2018 році прийнято Порядок утворення ради з державної підтримки кінематографії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 № 195 (набрав чинності 30.03.2018), Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 339 (набрав чинності 18.05.2018), Порядок виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 № 588 (набрав чинності 31.07.2018).

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону України від 23.03. 2017 "Про державну підтримку кінематографії" члени Ради не є державними службовцями. За виконання своїх функцій члени Ради отримують плату - стипендію. Розмір та порядок виплати стипендій членам Ради встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 № 588 "Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що розмір щомісячної стипендії кожному членові Ради з державної підтримки кінематографії становить 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі, встановленому станом на 1 січня календарного року.

Пунктами 3, 4 Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 № 588, визначено, що виплата стипендій членам Ради здійснюється щомісяця не пізніше ніж 15 числа за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою Державна підтримка кінематографії. Держкіно перераховує стипендії членам Ради на їх особисті банківські рахунки.

Відповідно до пункту 4 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 339 (в редакції станом на час утворення Ради 06 березня 2019 року), бюджетні кошти спрямовуються на:

1) виробництво (створення) та розповсюдження документальних, просвітницьких, анімаційних фільмів, фільмів для дитячої аудиторії (з урахуванням художньої та культурної значущості), фільмів художньої та культурної значущості (авторських фільмів) та фільмів-дебютів в обсязі до 100 відсотків включно загальної кошторисної вартості виробництва відповідного фільму;

2) виробництво (створення) та розповсюдження фільму (ігрового, анімаційного тощо), обсяг яких не може перевищувати 80 відсотків загальної кошторисної вартості виробництва фільму за умови підтвердження заявником наявності у нього коштів, необхідних для фінансування виробництва фільму, в обсязі не менш як 20 відсотків загальної кошторисної вартості виробництва (створення) відповідного фільму;

3) виробництво (створення) та розповсюдження телевізійного фільму, телевізійного серіалу, обсяг яких не може перевищувати 50 відсотків загальної кошторисної вартості виробництва телевізійного фільму, телевізійного серіалу за умови підтвердження заявником наявності у нього коштів, необхідних для фінансування виробництва телевізійного фільму, телевізійного серіалу, в обсязі не менш як 50 відсотків загальної кошторисної вартості виробництва (створення) відповідного телевізійного фільму, телевізійного серіалу;

4) проведення міжнародних і вітчизняних кінофестивалів, кіноринків, кіноконференцій, кіносемінарів та інших кіномистецьких заходів та забезпечення участі в них фахівців у сфері кінематографії; забезпечення виконання міжнародних договорів у сфері кінематографії; проведення днів українського кіно за кордоном та днів кіно зарубіжних країн в Україні;

5) фінансову підтримку державного підприємства Національний центр Олександра Довженка під час виконання його статутних завдань з метою сприяння збереженню та популяризації творів кіномистецтва;

6) фінансову підтримку Національної спілки кінематографістів у частині виконання її статутних завдань з метою сприяння розвитку та популяризації кінематографії;

7) покриття витрат, пов`язаних з видачею державних посвідчень на право розповсюдження і демонстрування фільмів;

8) популяризацію національних фільмів шляхом повної або часткової оплати витрат на проведення творчих зустрічей, презентацій, прем`єрних показів, рекламування (незалежно від використаних рекламних засобів) та інших необхідних заходів, у тому числі за участю творчих груп фільмів;

9) оплату заходів із збереження, відновлення, реставрації та популяризації національної кінематографічної спадщини, повернення її в Україну, якщо вона перебуває за кордоном, а також для оплати виготовлення архівних комплектів вихідних матеріалів національних фільмів, що відповідають сучасним технологічним вимогам щодо тривалого консерваційного зберігання в Державному фонді фільмів архівного комплекту вихідних матеріалів, вихідних матеріалів та фільмокопій усіх національних фільмів;

10) покриття витрат, пов`язаних з проведенням конкурсного відбору фільмів для формування програми виробництва та розповсюдження національних фільмів (проведення експертної оцінки кінопроектів, придбання канцелярських товарів, оргтехніки, обладнання, програмного забезпечення).

06.02.2020 набрали чинності зміни до вказаного Порядку № 339, зокрема перелік напрямків використання бюджетних коштів доповнено підпунктом 12 - виплата стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії.

25.09.2019 набрали чинності зміни до пункту 10 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України, зокрема доповнено цей пункт підпунктом "г", згідно з яким включено державну підтримку кінематографії у склад видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, на культуру і мистецтво.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що позивач перебувала у складі Ради з державної підтримки кінематографії з 06.03.2019, тобто починаючи з квітня 2019 року їй повинна була бути виплачена стипендія.

При цьому, Законом України "Про державну підтримку кінематографії в Україні" не передбачено жодного обмеження щодо виплати стипендії у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

У рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної та правової держави.

У рішенні від 27.11.2008 у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци другий, третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини рішення 27.11.2008 у справі № 1-37/2008).

Таким чином, законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер.

При цьому, Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Зокрема, у Рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом із тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та у справі Ромашов проти України (заява № 67534/01, пункт 43) реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Зокрема, ЄСПЛ у рішенні від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява №70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Оцінивши встановлені обставини справи, положення законодавства та правові позиції Конституційного Суду України, Верховного Суду і Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що невиплата стипендії члену Ради з державної підтримки кінематографії ОСОБА_1 є протиправною бездіяльністю Державного агентства України з питань кіно. Така бездіяльність порушує гарантовані законом права позивача на отримання передбаченої винагороди, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що з моменту утворення Ради з державної підтримки кінематографії та початку виконання членом Ради своїх обов`язків у відповідача виникло зобов`язання оплачувати виконувану нею роботу в розмірах та на умовах, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 № 588 "Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії" та затвердженого цією ж постановою Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії.

Оскільки, ОСОБА_1 , як члену Ради з державної підтримки кінематографії, заборговано виплату стипендії у розмірі 678685, 00 грн. (за дев`ять місяців 2019 року 605115 грн. та за січень 2020 року - 73570 грн.), а також врахувавши вищенаведені норми матеріального права, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині шляхом визнання протиправною бездіяльності Державного агентства України з питань кіно щодо невиплати стипендії ОСОБА_1 як члену Ради з державної підтримки кінематографії за період з квітня 2019 року по січень 2020 року та зобов`язання Державного агентства України з питань кіно нарахувати та виплатити позивачу стипендію за вказаний період у загальному розмірі 678685,00 грн.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові № 757/37504/21-ц від 07 лютого 2024 року.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 7627,65 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державного агентства України з питань кіно щодо невиплати ОСОБА_1 стипендії як члену Ради з державної підтримки кінематографії за період з квітня 2019 року по січень 2020 року включно у загальному розмірі 678685,00 гривень.

Зобов`язати Державне агентство України з питань кіно нарахувати та виплатити ОСОБА_1 стипендію як члену Ради з державної підтримки кінематографії за період з квітня 2019 року по січень 2020 року включно у загальному розмірі 678685,00 грн. (шістсот сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок), з відрахуванням необхідних податків та зборів, відповідно до Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №588 від 26 липня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 7627,65 грн. (сім тисяч шістсот двадцять сім гривень 65 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства України з питань кіно.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державне агентство України з питань кіно (вул. Кіото, 27, м. Київ, 02156, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович