Справа № 160/32337/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32337/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Астион» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року (суддя Рищенко А.Ю.) в справі №160/32337/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Астион» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астион» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування заявленої митної вартості від 21 вересня 2024 року № UA100130/2024/000013/2.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт звертає увагу на підтвердження належними доказами як фактурної вартості товару, так й транспортної складової митної вартості, при цьому транспортні витрати, понесені позивачем щодо транспортування товару по митній території України, не включаються до митної вартості.

Вважає, що відсутні підстави для коригування митної вартості, оскільки позивачем до митного оформлення надані усі документи на підтвердження митної вартості.

Крім того, митним органом при коригуванні митної вартості застосовано митну вартість товарів за раніше визнаної вартістю, проте митним органом не доведено, що умови поставки, обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційні умови є застосовними до товару, якій оцінювався.

Зауважує, що формально нижчий рівень заявленої позивачем митної вартості не є підставою для коригування митної вартості.

У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що11.07.2023 між ТОВ АСТИОН (Покупець) та компанією DO URUGUAY SAS (Продавець) укладено Контракт №11072023 на постачання товару (риба морожена). 20.09.2024 позивачем було подано до митного оформлення до Київської митниці ЕМД №24UA50U9 на товар: риба морожена ПОЙО, розмірний ряд 150-200г та 200-300г. Заявлена митна вартість товару за основним методом (за ціною договору). До ЕМД були додані документи згідно з графою 44.

Під час здійснення митного контролю ЕМД, АСУР виявлено ризики 105-2 та 106-2. У зв`язку з виявленими розбіжностями, відповідачем було направлено позивачу повідомлення про необхідність подання додаткових документів.

ТОВ АСТИОН листом від 21.09.2024 надало митному органу додаткові документи: договір надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 30/05-1TP та заявку на перевезення від 16.09.2024 № 16092024-1. У цьому ж листі Позивач повідомив про неможливість надання інших документів та просив завершити митне оформлення.

За результатами перевірки наданих документів та інформації, Відповідачем було оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100130/2024/000253 від 21.09.2024 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 21.09.2024 №UA100130/2024/000013/2. Цим рішенням митну вартість товарів було скориговано із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) на підставі цінової інформації з митної декларації від 12.01.2024 №UA100190/2024/050543, де вартість аналогічного товару становила 3,42 доларів США/кг.

Підставами для коригування митної вартості відповідач зазначив:

- ненадання під час митного оформлення декларантом Договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 30/05-IТР, який зазначений в рахунку на оплату транспортних послуг від 19.09.2024 № 202;

- заявлені умови поставки CFR Клайпеда (Литва), за якими продавець оплачує доставку до порту призначення, однак ризик та додаткові витрати після відвантаження, включаючи вивантаження, покладаються на покупця, і ці витрати не були належно підтверджені як включені до митної вартості;

- неналежне підтвердження транспортних витрат: надані рахунки від "VPA LOGISTICS" свідчать про залучення третіх осіб, однак договори з фактичними перевізниками або документи від них, що підтверджують вартість перевезення, надано не було;

- ненадання заявки від 16.09.2024 № 16092024-1, яка вказана у довідці про транспортні витрати від 19.09.2024 № 19/09;

- непропорційний розподіл транспортних витрат за маршрутом Клайпеда п/п Ягодин-Дорохуськ у розмірі 60 000,00 грн, згідно з інформаційним листом ТОВ АСТИОН, та розбіжність у загальній вазі брутто згідно з СМР (15 264 кг) та МД (7720 кг);

- довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату транспортних послуг не містять числових значень понесених витрат на навантаження, вивантаження оцінюваного товару;

- довідка про транспортні витрати не є первинним документом, що підтверджує фактичні витрати, без наявності фінансових документів про оплату;

- розбіжності у платіжних документах: платіжна інструкція № 188 від 10.07.2024 містить посилання на інвойс 134/2024 dd 27.06.2024, тоді як до митного оформлення подано проформу-інвойс DO134/2024 від 27.06.2024; загальна сума за двома платіжними документами (62 692,8 доларів США) не співпадає з загальною сумою згідно проформи-інвойсу (61 152,8 доларів США, хоча Позивач стверджує, що сума проформи-інвойсу 62 692,80 доларів США);

- додатково надані документи (договір № 30/05-1TP та заявка № 16092024-1) не усунули сумнівів та містили нові розбіжності: заявка на перевезення вказувала вагу брутто 21 т., тоді як СМР 15 264 кг; у заявці зазначено вантажовідправника Global матиас, який не фігурує в інших документах.

У зв`язку з цим відповідач дійшов висновку, що заявлений метод визначення митної вартості за ціною договору не може бути застосований через непідтвердження документально та кількісно відомостей, а також через відсутність деяких складових митної вартості. Після консультацій, в ході яких декларант не надав додаткової інформації для застосування інших методів, відповідач застосував резервний метод.

Товар випущено у вільний обіг 21.09.2024 за МД № UA100130/2024/284969 під гарантійні зобов`язання.

Суд першої інстанції вважав, що відповідно до наданих до митного оформлення документів неможливо встановити складові витрат на транспортування товару.

На думку суду першої інстанції, відомості, зазначені у наданих до митного оформлення документах щодо транспортної складової митної вартості, можуть свідчити про наявність з боку позивача додаткових витрат на транспортування товару, адже здійснення додаткових складських витрат, витрат на завантаження/розвантаження товару та інших пов`язаних з цим можливих витрат повинно було здійснюватися саме позивачем відповідно до умов поставки CFR та договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 30/05-ІТР.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були обґрунтовані сумніви щодо належного підтвердження позивачем витрат на транспортування товару, а відповідні докази позивачем не були надані, тому відповідачем правомірно не застосовано основний метод визначення митної вартості.

Судом першої інстанції зазначено, що про наявність сумнівів у належному визначенні митної вартості свідчили і інші недоліки вказані відповідачем, а саме: неточності у визначенні ваги товару, що перевозився; наявність розбіжностей у платіжних документах та інвойсах, зокрема, у номері інвойсу та загальних сумах. При цьому хоча зазначені обставини і можуть вважатися помилками, допущеними при оформленні документації, а розбіжність у платіжних інвойсах обґрунтована позивачем, суд першої інстанції вважав, що сукупність усіх наявних обставин свідчить про непідтвердження усіх числових значень складової митної вартості товару, що відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України надало митному органу обґрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо контролю правильності визначення митної вартості, витребування додаткових документів, проведення консультацій та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 21.09.2024 №UA100130/2024/000013/2 вчинені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 липня 2023 року ТОВ «Астион» укладено з компанією Do Uruguay Sas (Уругвай) контракт №11072023, за умовами якого постачальник Do Uruguay Sas зобов`язався поставити товар, а позивач зобов`язався його оплатити.

ТОВ «Астион» 16 вересня 2024 року подано до Київської митниці електронну митну декларацію (далі - ЕМД) № 24UA49U9 на товар: риба морожена ПОЙО, розмірний ряд 150-200г та 200-300г.

Товар поставлявся на умовах CFR Клайпеда (Литва) згідно з Інкотермс 2020.

На підтвердження заявленої митної вартості декларантом до ЕМД подані наступні документи, зазначені у графі 44 ЕМД: сертифікат якості № б/н від 27.07.2024; рахунок-проформа (інвойс) DO 134/2024 від 27.06.2024; рахунок-фактура (інвойс) DEE_X7807 від 23.07.2024; коносамент 242170396 від 15.03.2024; автотранспортна накладна № б/н від 11.09.2024; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № С 784/24 від 26.07.2024; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0358349/1687 від 11.09.2024; сертифікат про походження товару CF1457 від 01.08.2024; некласифікований комерційний документ інформаційний лист № 44 від 16.09.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті № 188 від 10.07.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті № 236 від 02.09.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору №0103 від 16.09.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору №VP016478 від 05.09.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору №VP016603 від 11.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11072023 від 11.07.2024; договір про надання послуг митного брокера № 7/8-8 від 11.05.2023; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11890744 від 13.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24LTLU900014В543А3 від 11.09.2024.

Митна вартість товару декларантом визначена на основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.

На запит митного органу позивачем 17 вересня 2024 року подано митному органу додаткові документи: пакувальний лист б/н від 23.07.2024 з підписом виробника; інвойс № DEE_X7807 від 23.07.2024 на всю партію товару (на суму 62692,80 дол.); заявку на перевезення № 10092024-1 від 10.09.2024; договір № 31/05-1ТР від 31.05.2023 з ТОВ «АВН-ТРАНС»; договір №2АВН від 01.06.2024 (між ТОВ «АВН-ТРАНС та ФОП ОСОБА_1 ).

Київською митницею 17 вересня 2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів№UA100130/2024/000012/2, яким митну вартість товару визначено за другорядним методом визначення митної вартості (за резервним методом).

Відповідачем митна вартість визначена на рівні 3,42 дол.США/кг та 3,4350 дол.США/кг відповідно.

Також митним органом видана позивачу картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100130/2024/000250.

Спірним в цій справі є питання наявності правових підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості за основним методом визначення митної вартості та застосування митним органом другорядного методу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з частинами восьмою дев`ятою цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з частиною шостою цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підставою для коригування митної вартості товару у спірному випадку є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару подані документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Київською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Виходячи з рішення про коригування митної вартості, документи, подані згідно з частиною другою статті МК України, містять розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості, а саме:

1) не надання під час митного оформлення декларантом договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 30/05-IТР, який зазначений в рахунку на оплату транспортних послуг від 19.09.2024 № 202;

2) заявлені умови поставки CFR Клайпеда (Литва), за якими продавець оплачує доставку до порту призначення, однак ризик та додаткові витрати після відвантаження, включаючи вивантаження, покладаються на покупця, і ці витрати не були належно підтверджені як включені до митної вартості;

3) неналежне підтвердження транспортних витрат: надані рахунки від «VPA LOGISTICS» свідчать про залучення третіх осіб, однак договори з фактичними перевізниками або документи від них, що підтверджують вартість перевезення, надано не було;

4) не надання заявки від 16.09.2024 № 16092024-1, яка вказана у довідці про транспортні витрати від 19.09.2024 № 19/09;

5) непропорційний розподіл транспортних витрат за маршрутом Клайпеда п/п Ягодин-Дорохуськ у розмірі 60 000,00 грн згідно з інформаційним листом ТОВ «Астион» та розбіжність у загальній вазі брутто згідно з СМР (15 264 кг) та МД (7720 кг);

6) довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату транспортних послуг не містять числових значень понесених витрат на навантаження, вивантаження оцінюваного товару;

7) довідка про транспортні витрати не є первинним документом, що підтверджує фактичні витрати, без наявності фінансових документів про оплату;

8) наявні розбіжності у платіжних документах: платіжна інструкція № 188 від 10.07.2024 містить посилання на інвойс 134/2024 dd 27.06.2024, тоді як до митного оформлення подано проформу-інвойс DO134/2024 від 27.06.2024; загальна сума за двома платіжними документами (62 692,8 доларів США) не співпадає з загальною сумою згідно з проформою-інвойсом (61 152,8 доларів США, хоча позивач стверджує, що сума проформи-інвойсу 62 692,80 доларів США);

9) додатково надані документи (договір № 30/05-1TP та заявка № 16092024-1) не усунули сумнівів та містили нові розбіжності: заявка на перевезення вказувала вагу брутто 21 т., тоді як СМR 15 264 кг; у заявці зазначено вантажовідправника «Global матиас», який не фігурує в інших документах.

Відтак, основним зауваженням митного органу є непідтвердження числових значень транспортної складової митної вартості.

Як зазначено судом вище, поставка товару здійснювалась на умовах CFR Клайпеда (Литва) згідно з Інкотермс 2010.

Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) термін CFR означає, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний укласти договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення.

Ціна товару за умовами постанови CFR означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару зі сплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки (фрахта) до порту призначення, без вивантаження в порту, відповідно, узгоджуючи умови поставки на зазначених умовах, сторони контракту погодились в тим фактом, що ціна товару, зазначена у специфікації та інвойсі, вже включає в себе додаткові витрати, у тому числі пакування та маркування.

Пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 МК України установлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Судом встановлено, що до митної (інвойсної) вартості товару позивачем додано вартість транспортно-експедиційних послуг транспортування товару транспортним засобом за маршрутом м. Клайпеда (Литва) пункт пропуску в Україні Ягодин-Дорохуськ (Україна) м. Дніпро (Україна), загальна вартість чого склала 80 000,00 грн без ПДВ (до митної вартості включено вартість перевезення до кордону України у розмірі 60 000,00 грн).

Транспортна складова митної вартості включає транспортно-експедиційні витрати на перевезення вантажу автомобілем марки SCANIA НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 , за маршрутом м. Клайпеда (Литва) п/п Ягодин-Дорохуськ (Україна) в сумі 60 000,00 грн без ПДВ.

Вартість перевезення вантажу за маршрутом п/п Ягодин-Дорохуськ (Україна) - м. Дніпро (Україна) в сумі 20 000,00 грн без ПДВ не включена до митної вартості.

Стосовно аргументу митниці про те, що умови поставки CFR Клайпеда (Литва), за якими продавець оплачує доставку до порту призначення, не виключають ризику та додаткових витрат після відвантаження, включаючи вивантаження, які покладаються на покупця, і ці витрати не були належно підтверджені як включені до митної вартості, суд зазначає таке.

Як вказано вище, ціна товару за умовами постанови CFR означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару зі сплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки (фрахта) до порту призначення, без вивантаження в порту.

Відтак, в інвойсну ціну товару не входить вартість вивантаження товару в порту.

Разом з тим, позивачем не надано будь-яких доказів здійснення витрат на вивантаження товару або включення таких витрат до інвойсної ціни товару, або до транспортної складової митної вартості.

Зокрема, довідка про транспортні витрати містить відомості, що вартість міжнародних транспортних послуг згідно з заявкою 16092024-1 від 16.09.2024 за маршрутом: м. Клайпеда (Литва)-м. Дніпро (Україна) складає: м. Клайпеда (Литва) до п/п. Ягодин Дорохуськ (Україна) - 60000,00 грн; п/п Ягодин-Дорохуськ (Україна) до місця розвантаження м. Дніпро (Україна) - 20000,00 грн; додатково вантаж не страхувався.

Відтак, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, а позивачем не доведено включення витрат на вивантаження товару в порту Клайпеда в ціну товару або в транспортні витрати.

Стосовно транспортної складової митної вартості суд зазначає таке.

На підтвердження транспортних витрат позивачем надано митному органу наступні документи:

- довідка про транспортні витрати № 19/09, видана ПрАТ «Шляхбуд» 19.09.2024;

- інформаційний лист ТОВ «Астион» від 20.09.2024 р., у якому зазначено, що додаткові транспортні та експедиційні витрати на товар згідно Інвойсу DEE X7807/2 від 23/07/2024, завантаженого в авто СВ8685EI/ CB9192ХР, складають:

експедиційні витрати на контейнер MNBU0341422, зазначені в рахунку № VP016478, складають 1765.08 євро (брутто 28158.0 кг/ нетто 25992 кг), з якого часткова вартість (на вагу брутто 7540.0/ вагу нетто 6960 кг) складає 472,64 євро;

експедиційні витрати на авто СВ8685EI / CB9192ХР, зазначені в рахунку № VP016858 (з розрахунку на вагу брутто 7540кг) складають 387,7 євро

вартість послуг з перевезення із Литви до кордону України транспортний засіб CB8685EI / CB9192XP згідно з інвойсом №202 від 19.09.2024 складають 60000,00 грн., з яких часткова вартість (на вагу брутто з паллетами 7720.0/ вагу нетто 7444.29 кг) складає 21947.40 грн;

загальна вартість транспортних та експедиційних витрат на товар згідно Інвойсу DEE X7807/2 від 23/07/2024, що прямує в авто СВ8685EI / CB9192ХР складає 61729,18 грн (курс євро 46,2396 грн);

- рахунок №202 від 19 вересня 2024 року, виданий ПрТАТ «Шляхбуд», за загальну суму транспортних витрат 80 000 грн, в тому числі до кордону України - 60 тис, по території України - 20 000 грн;

- договір ТЕО, укладений ТОВ «Астион» з ПрАТ «Шляхбуд» від 30 травня 2023 року, № 30/05-1ТР;

- рахунки щодо використання складських та інших витрат від 05.09.2024 №VPO16478 та від 17.09.2024 № VPO16858, виставлені «VPA LOGISTICS».

Суд першої інстанції правомірно звернув увагу, що до митного оформлення надано документи щодо складських витрат від 05.09.2024 №VPO16478 та від 17.09.2024 № VPO16858, виставлені компанією VPA LOGISTICS, заявку на перевезення вантажу №16092024-1 від 16.09.2024, в якій вантажовідправником зазначено компанію «Global матиас», відомості про взаємовідносини з яким позивача або перевізника не підтверджені жодним іншим документом.

Апелянт з цього питання зазначає, що відмінність відправника товару, вказаного в копії декларації країни відправлення від 11.09.2024 № 24LTLU900014В543А3 «DO URUGUAY SAS» та в митній декларації «UAB VPA LOGISTICS» пояснюється тим, що в указаних документах компанія «UAB VPA LOGISTICS» зазначена експедитором, а не продавцем товару, що повністю спростовує твердження митниці в цій частині та підтверджується наданими документами, зокрема документами щодо складських витрат від 05.09.2024 №VPO16478 та від 17.09.2024 № VPO16858 виставлені «VPA LOGISTICS».

Тобто фактично апелянт підтверджує наявність складських витрат, понесених позивачем, проте не обґрунтовує, чому такі складські витрати не включені до митної вартості товари.

Доказів включення таких витрат до митної вартості позивачем не надано.

Крім того, позивачем жодним чином не пояснює наявність господарських відносинах у межах поставки товару, що оцінювався, з компанією «Global матиас», якою надавалась заявка на перевезення вантажу №16092024-1 від 16.09.2024, в якій вантажовідправником зазначено саме «Global матиас».

При цьому в апеляційній скарзі позивач посилається на підтвердження транспортної складової митної вартості наданими митниці документами:

1) заявка на перевезення вантажу № 10092024-1 від 10.09.2024 згідно з договором про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 31/05-1ТР від 31.05.2023, в якій замовником є ТОВ «Астион», експедитором - ТОВ «АВН-ТРАНС»;

2) договір № № 31/05-1ТР про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 31.05.2023, укладений між ТОВ «Астион» і ТОВ «АВН-ТРАНС»;

3) договір № 2АВН на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському перевезеннях від 01.06.2019 (експедитор: ТОВ «АВН-ТРАНС»; перевізник: ФОП ОСОБА_1 ;

4) рахунок-фактура № 0103 від 16.09.2024 на загальну суму 80 000,00 грн без ПДВ, який оплачено повністю;

5) міжнародна товарно-транспортна накладну (СМR) від 11.09.2024 на перевезення товару автомобілем SCANIA НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 за маршрутом Klaipeda, Lithuania м. Дніпро для ТОВ «Астион»;

6) довідка про транспортно-експедиційні послуги № б/н від 16.09.2024, видану ТОВ «АВН-ТРАНС» про вартість транспортно-експедиційних витрат з перевезення вантажу.

Разом з тим, апелянт не надав пояснень стосовно того, яке саме підприємство здійснювало ТЕО товару - ПрАТ «Шляхбуд» чи ТОВ «АВН-Транс».

Зважаючи на наведене, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що сукупність встановлених обставин свідчить про те, що позивачем здійснювались додаткові витрати на транспортування товару, зокрема, витрати на складське зберігання, вивантаження, відповідно до умов поставки CFR та договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.05.2023 № 30/05-ІТР, тому у митного органу були обґрунтовані сумніви щодо належного підтвердження позивачем витрат на транспортування товару, а відповідні докази позивачем не були надано, тому митний орган був позбавлений можливості перевірити складові митної вартості товару.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що про наявність сумнівів у належному визначенні митної вартості свідчили і інші недоліки вказані відповідачем, а саме: неточності у визначенні ваги товару, що перевозився; наявність розбіжностей у платіжних документах та інвойсах, зокрема, у номері інвойсу та загальних сумах.

Позивач в апеляційній скарзі спростовує ці неточності.

Разом з тим, сам факт невключення до митної вартості витрат на вивантаження та обробку оцінюваних товарів (складських витрат) дає підстави вважати, що декларантом не підтверджено усіх числових значень складової митної вартості товару, що вказує на доведеність підстав, з якими законодавець пов`язує право митного органу на коригування митної вартості.

Частиною шостою статті 54 МК України установлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що сукупність вищевказаних недоліків, які позивачем не усунуті та спростовані шляхом надання додаткових документів (які, в свою чергу, містили нові суперечності), свідчить про те, що подання для митного оформлення декларантом документи не містив повних, достовірних та таких, що піддаються обчисленню, відомостей, що підтверджують числові значення всіх складових митної вартості, зокрема транспортних витрат, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що надало митному органу відповідно до частини шостої статті 54 МК України обґрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Стосовно коригування митної вартості суд зазначає таке.

Митний орган, встановивши неможливість застосування основного методу та провівши консультації з декларантом, за результатами яких встановлена неможливість застосування другорядних методів за ціною договору щодо ідентичних/подібних товарів (статті 59, 60 МК України) та методів на основі віднімання/додавання вартості (статті 62, 63 МК України) через відсутність необхідної інформації, мав підстави для застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України).

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Суд зауважує, що використання цінової інформації, зазначеної у митній декларації від 12 січня 2024 року № UA100190/2024/050543, обґрунтована у рішенні про коригування митної вартості тим, що проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів, з рівнем митної вартості товарів схожих за описом (Selene Setapinnis), однаковим виробником (ОCEAN DELIGHT SURINAME N.V.), відповідними умовами поставки (DAP) та країною походження (SR), приблизно в тій же кількості (19 500 кг), що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Підсумовуючи викладене, суд визнає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Астион» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року в справі №160/32337/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року в справі №160/32337/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Астион» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 20 жовтня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов