Справа № 480/6154/25
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2025 року Справа № 480/6154/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6154/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Софітранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарського штрафу № ОПШ 076673 від 01.07.2025 в розмірі 17 000 грн.
Вимоги мотивує тим, що відповідачем було зупинено 30 травня 2025 року для перевірки автомобіль БАЗ ДНЗ НОМЕР_1 . Водій ОСОБА_1 . В ході перевірки встановлено відсутність у водія роздруківки даних з цифрового тахографа про режим праці та відпочинку водія з 24.05.2025 по 27.05.2025, та з 29.05.2025 по 30.05.2025, що передбачено п. 6.4 Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів".
Позивач зазначає, що водій ОСОБА_1 не є працівником ТОВ "СОФІТРАНС", а виконував роботу на підставі Договору № 1 про надання послуг перевезення від 30 травня 2025 року, тому йому не потрібно мати роздруківку даних з цифрового тахографа про режим праці та відпочинку водія з 24.05.2025 по 27.05.2025, та з 29.05.2025 по 30.05.2025.
Позивач наголошує, що водій виконував перевезення вантажу не як працівник підприємства, а як водій за наймом і тому йому не потрібно мати додаток 4 бланк підтвердження діяльності від ТОВ "СОФІТРАНС".
Таким чином, враховуючи викладене вище, позивач вважає, що відсутні з його боку порушення Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 жовтня 2001 року № 2344-ІІІ.
Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
До суду надійшов від Державної служби України з безпеки на транспорті через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити. Законодавство чітко зобов`язує водія, який керує транспортним засобом з цифровим тахографом, мати при собі або роздруківку даних роботи тахографа, або бланк підтвердження діяльності, якщо перевезення у певні дні не здійснювалось. Перевізник у свою чергу повинен контролювати, щоб ці документи були оформлені та наявні у водія під час перевірки. Це закріплено як в Інструкції № 385, так і в Положенні про робочий час і час відпочинку водіїв (наказ МТЗУ № 340). Таким чином, коли водій не зміг надати ані роздруківки, ані бланку підтвердження, було зафіксовано безумовне порушення, за яке відповідає саме перевізник. Відповідач наголошує, що якщо є цифровий тахограф водій щодня користується карткою і має при собі роздруківку. Якщо в певні дні він не працював повинен мати бланк підтвердження діяльності. Контролювати це зобов`язаний перевізник. Водій нічого з вище перелічених документів не надав, отже порушення очевидне, а відповідальність закон покладає на перевізника.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.05.2025 о 12 год 40 хв. старшим державним інспектором Колядою А.Ю. відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, місце перевірки: автодорога Р-46 "Харків-Охтирка", 61 км. було проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Транспортний засіб на якому проводилась перевірка БАЗ, здійснював перевезення вантажу (продукти харчування) згідно з ТТН № 288 258 від 29.05.2025 на момент перевірки водій не надав роздруківку даних роботи цифрового тахографа на водія ОСОБА_1 за 24.05.2025-27.05.2025 (02:15 UTC), 28.05.2025 (00:00-06:45 UTC), 29.05.2025-30.05.2025, або бланк підтвердження діяльності водія, які передбачені п. 3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність передбачена абз. 3 частина 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Було виявлено факт порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні внутрішніх вантажних перевезень.
Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону України "Про автомобільний транспорт", на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті № ОАР063131 від 30.05.2025.
Відповідачем винесено постанову № 006332 про застосування адміністративно-господарського штрафу щодо ТОВ "СОФІТРАНС" за порушення вимог статтей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у зв`язку з тим, що відсутні на момент перевірки реєстраційні листки режиму праці та відпочинку (тахокарти) або бланк підтвердження діяльності водія, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Не погодившись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з п.8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно з п.4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
В силу п.14 зазначеного Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Також, відповідно до ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт", реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.
Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.
Пунктом 20 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно з п.21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).
Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
З аналізу положень вказаної статті випливає, що вказаний встатті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перелік документів не є вичерпним.
Отже, по відношенню до позивача було застосовано штраф через відсутність у водія заповнених тахокарт за певні дні.
У відповідності до п. 1.4. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція з використання тахографів), тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
У свою чергу, п. 3.3. Інструкції з використання тахографів, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.
Так, Інструкцією з використання тахографу передбачено, що водій використовує тахокарту лише тоді, коли керує транспортним засобом. За таких умов, водій не може мати заповнені тахокарти за ті дні, коли він не працював, а відповідно не керував автомобілем.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 не є працівником ТОВ "СОФІТРАНС", а виконував роботу на підставі Договору № 1 про надання послуг перевезення від 30 травня 2025 року.
Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" передбачено, що п. 6.4. Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника. У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
Пунктом 6.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, облік робочого часу водії здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу і відпочинку водія, у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.
Суд зазначає, що водій виконував перевезення вантажу не як працівник підприємства, а як водій за наймом і тому йому не потрібно мати додаток 4 бланк підтвердження діяльності від ТОВ "СОФІТРАНС".
У відповідності до частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
У свою чергу, Законом України № 2819-IV від 07 вересня 2005 року Верховна Рада України постановила приєднатись Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
У відповідності до додатку 3 до ЄУТР згідно з статтею 12-біс даної Угоди, автомобільні перевізники можуть використовувати в цілях сприяння проведенню перевірок на дорозі типові бланки, наведені нижче (після чого йде інформація про бланк підтвердження діяльності).
При чому, сама стаття 12-біс ЄУТР (а саме, частина 2) вказує, що типові бланки, включені в додаток 3 не мають обов`язкової сили, що свідчить на користь того факту, що незаповнення бланка підтвердження діяльності водія не може бути порушенням законодавства про автомобільний транспорт.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Софітранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 01.07.2025 № ОПШ 076673 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Софітранс" адміністративно - господарських санкцій (штрафу) в розмірі 17 000 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Софітранс" 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал