Справа № 200/2991/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року справа №200/2991/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі № 200/2991/25 (головуючий суддя І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення від 16.04.2025 про відмову в призначенні пенсії за заявою від 07.04.2025;

- зобов`язати повторно розглянути заяву від 07.04.2025, призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 07.04.2025 врахувавши період навчання 01.09.2000-29.06.2004, період проходження військової служби 03.11.2004 - 14.11.2005, а також періоди роботи 14.10.2004 - 27.10.2004, 17.11.2005 - 31.12.2005, 08.09.2014 по 21.09.2014, 08.12.2014 по 23.12.2014, 01.07.2024 по 23.09.2024, а також період з 04.04.2006 по 05.11.2008 зарахувати саме за провідною професією до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 8 Закону України № 345 Про підвищення престижності шахтарської праці, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позову зазначив, що звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням відповідача відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

При цьому відповідачем протиправно не враховано до стажу період навчання та період служби в армії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.04.2025 № 28 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 квітня 2025 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи позивача період навчання з 01.09.2000 по 30.06.2001, з 16.08.2001 по 28.12.2003, з 24.04.2004 по 29.06.2004, період проходження військової служби 03.11.2004 - 14.11.2005, періоди роботи з 14.10.2004 по 27.10.2004, з 17.11.2005 по 31.12.2005, з 08.09.2014 по 21.09.2014, з 08.12.2014 по 23.12.2014, з 01.07.2024 по 23.09.2024, а також період з 04.04.2006 по 04.11.2008 зарахувати саме за провідною професією до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Періоди навчання в Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова з 24.04.2004 по 29.06.2004 за кваліфікацією гірничий технік-електромеханік не можливо зарахувати до страхового стажу, оскільки відсутня сплата єдиного соціального внеску, а до пільгового стажу не зараховано періоди з 01.09.2000 по 30.06.2001, з 16.08.2001 по 28.12.2003, з 24.04.2004 по 29.06.2004, оскільки начальний заклад не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

До страхового стажу та пільгового стажу не зараховано період проходження військової служби з 01.01.2005 по 30.04.2005 та з 15.06.2005 по 14.11.2005, оскільки відсутня сплата страхових внесків страхувальниками.

Періоди роботи з 08.09.2014 по 21.09.2014, з 08.12.2014 по 23.12.2014, з 01.07.2024 по 23.09.2024, з 14.10.2004 по 27.10.2004, з 17.11.2005 по 31.12.2005 не можуть бути зараховані до пільгового стажу, оскільки позивачем не надано документів про підтвердження зайнятості позивача на підземних роботах повний робочий день під землею.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 .

07 квітня 2025 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.04.2025 № 28 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та недосягненням пенсійного віку.

В рішенні зазначено, що позивачем не надано документального підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями, відсутня уточнююча довідка з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку № 637.

Стаж позивача становить 23 років 02 місяців 27 днів, страховий стаж з урахуванням стажу в пільговому обчисленні за списком № 1 становить 42 роки 02 місяці 27 днів, пільговий стаж роботи становить 19 років 07 місяців 01 день.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач:

- 08.06.2000 прийнятий на роботу учнем гірничого робітника поверхні на ДП "Краснолиманська" (наказ № 646/о від 08.06.2000);

- 18.08.2000 звільнений за закінченням трудового договору (наказ № 1004к від 22.08.2000);

- 02.07.2001 прийнятий учнем гірничого робітника поверхні на ДП "Краснолиманська" (наказ № 724/к від 02.07.2001);

- 15.08.2001 звільнений за закінченням трудового договору (наказ № 970/к від 15.08.2001);

- 12.07.2002 прийнятий учнем гірничого робітника поверхні на ДП "Краснолиманська" (наказ № 851/к від 08.06.12.07.2002);

- 15.08.2002 звільнений за закінченням трудового договору (наказ № 1034/к від 15.08.2002);

- 19.07.2003 прийнятий учнем електрослюсаря на ДП "Краснолиманська" (наказ № 488к від 19.05.03);

- 27.06.2003 звільнений за закінченням трудового договору (наказ № 670к від 27.06.2003);

- 29.12.2003 прийнятий учнем електрослюсаря на ДП "Краснолиманська" (наказ № 1548к від 29.12.03);

- 23.04.2004 звільнений за закінчення виробничої практики (наказ № 768к від 23.04.2004);

- 01.09.2000 - 29.06.2004 навчання в Донецькому гірничому технікумі (диплом НОМЕР_3 );

- 15.10.2004 переведений електрослюсарем підземним на ДП "Краснолиманська" (наказ № 1396 від 16.08.2004);

- 27.10.2004 звільнений за призовом в армію (наказ № 1458/к від 28.10.2004);

- 03.11.2004 - 14.11.2005 проходив службу в Збройних Силах України (військовий квиток НОМЕР_4 );

- 17.11.2005 прийнятий електрослюсарем підземним на ДП "Краснолиманська" (наказ № 2012 від 17.11.2005);

- 04.04.2006 переведений учнем гірничоробочого очисного забою з повним робочим днем в шахті (наказ № 504к від 04.04.2006);

- 05.11.2008 переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 1864 від 05.11.08);

- 07.09.2014 звільнений за переводом до ТОВ "Краснолиманське" (наказ № 3931/к від 01.09.2014);

- 09.09.2014 прийнятий електрослюсарем підземним на ТОВ "Краснолиманське" (наказ № 169к від 09.09.2014);

- 07.12.2014 звільнений за згодою сторін (наказ № 175 від 02.02.2014);

- 08.12.2014 прийнятий електрослюсарем підземним (наказ № 5154-к від 08.12.2014);

- 23.02.2018 звільнений за переводом на ТОВ "Краснолиманське" (наказ № 655к від 23.02.2014);

- 26.02.2018 прийнятий електрослюсарем підземним на ТОВ "Краснолиманське" (наказ № 452к від 26.02.2018);

- 28.01.2021 звільнений за власним бажанням (наказ № 28 від 28.01.2021);

- 02.02.2021 прийнятий електрослюсарем підземним на ДП "Краснолиманське" (наказ № 217 від 02.02.2021);

- 26.04.2021 звільнений за власним бажанням (наказ № 891 від 26.04.2021);

- 05.05.2021 прийнятий механіком дільниці підземним (наказ № 126к від 05.05.2021);

- 23.09.2024 звільнений за власним бажанням (наказ № 321к від 23.09.2024);

- 28.10.2024 прийнятий електрослюсарем підземним на ДП "Павлоградвугілля" (наказ № 217к від 25.10.2024).

Згідно з дипломом НОМЕР_3 позивач закінчив у 2004 Донецький гірничий технікум і здобув кваліфікацію гірничого техніка-електромеханіка. Згідно з додатку до диплому про вищу освіту дата вступу позивача до Донецького гірничого технікуму 01 вересня 2000, дата випуску 29 червня 2004 року.

Військовим квитком НОМЕР_4 підтверджено проходження позивачем служби в Збройних Силах України з 03 листопада 2004 по 14 листопада 2005 року.

Відповідно до форми РС-право періоди з 01.09.2000 по 30.06.2001 зараховано як "Навчання у вищих/ середн.НЗ", з 03.11.2004 по 31.12.2004 як "Військова служба строкова";

періоди з 03.11.2004 по 14.11.2005, з 14.10.2004 по 27.10.2004, з 17.11.2005 по 31.12.2005, з 04.04.2006 по 05.11.2008, з 08.09.2014 по 21.09.2014, з 08.12.2014 по 23.12.2014, з 01.07.2024 по 23.09.2024 не зараховано до стажу позивача.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за позивача сплачено суми заробітку для нарахування пенсії за звітні роки: 2000 (червень, липень) - 2001 (червень, липень) - ДЕРЖАВНА ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" (), 2002 (червень, липень), 2003 (травень, червень), 2004 (січень-квітень, серпень-жовтень), 2005 (листопад, грудень), 2006 - 2017, 2018 (січень-лютий), 2021 (лютий-квітень) ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" (), 2022 - 2024 (січень-червень, жовтень-грудень) ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" ().

Також позивачем надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.04.2025 № 237; накази про результати атестації робочих місць від 28.01.2022 № 580тр, 04.03.2025 № 2090тр.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено робота позивача повний робочий день під землею, призов позивача на строкову військову службу здійснено з посади, яка включена до Списку № 1, з повним робочим днем у шахті, а на професійне навчання в технікумах поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Оцінка суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На підставі частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) , основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, які складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як свідчать матеріали справи, в трудовій книжці позивача наявні записи щодо всіх спірних періодів його роботи з визначення посад, які визначені постановою КМУ № 202, які віднесені до провідних професій, в трудовій книжці заначено про роботу позивача в спірні періоди протягом повного робочого дня під землею. Записи за спірні періоди роботи здійснені належним чином та не мають дефектів їх вчинення.

Таким чином, записами трудової книжки, а також уточнюючими довідками та формою РС-право, підтверджується робота позивача повний робочий день під землею на посадах, віднесених до постанови № 202 та за провідними професіями у періодах з 14.10.2004 по 27.10.2004, з 17.11.2005 по 23.09.2024 (підземний електрослюсар), з 04.04.2006 по 04.11.2008 (учень гірничого).

Щодо зарахування до пільгового стажу строкову службу в ЗСУ з 03.11.2004 по 14.11.2005 суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно.

Пунктами в та д частини третьої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України № 2011-XII від 20.12.1991 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтями 1-2 Закону № 2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Як визначено абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як свідчать матеріали справи позивач працював електрослюсарем підземним на ДП "Краснолиманська" з повним робочим днем на шахті та 27.10.2004 його було звільнено у зв`язку з призовом на дійсну військову службу.

ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 03.11.2004 - 14.11.2005, після якої 17.11.2005 прийнятий електрослюсарем підземним на ДП "Краснолиманська".

Тому період проходження позивачем військової служби підлягає також зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання в Донецькому гірничому технікумі з 01.09.2000 по 29.06.2004, суд зазначає наступне.

Відповідно до диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_3 та додатку до диплому про вищу освіту позивач закінчив у 2004 Донецький гірничий технікум і здобув кваліфікацію гірничого техніка-електромеханіка, дата вступу позивача до Донецького гірничого технікуму 01 вересня 2000, дата випуску 29 червня 2004 року.

Трудова книжка позивача містить відомості проходження практики позивачем учнем гірничого робітника, учнем електрослюсаря з 08.06.2000 по 18.08.2000, з 02.07.2001 по 15.08.2001, з 12.07.2002 по 15.08.2002, з 19.07.2003 по 27.06.2003, з 29.12.2003 по 23.04.2004 року.

10.02.1998 прийнятий Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР, який набрав чинності 10.03.1998.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За положенням статті 3 цього ж Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до статті 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

За змістом статті 17 Закону № 103/98-ВР професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Таким чином, на професійне навчання в технікумах поширюються положення статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу викладено Верховним Судом в постанові від 04.03.2020 у справі № 367/945/17.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до пільгового стажу позивача підлягає зарахуванню період навчання з 01.09.2000 по 30.06.2001, з 16.08.2001 по 28.12.2003, з 24.04.2004 по 29.06.2004.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому суд не надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в цій частині.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі № 200/2991/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі № 200/2991/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 20 жовтня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко