Справа № 460/16337/25
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення доказів
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.А. Борискін, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача з питань забезпечення доказів адміністративного позову по справі за позовом
до Володимирецького селищного голови Ковенька Василя Васильовича Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області Володимирецької селищної ради
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій ,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Володимирецького селищного голови Ковенько Василя Васильовича, Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області, Володимирецької селищної ради, в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенько Василя Васильовича щодо не забезпечення дотримання зобов`язань передбачених статтями 15, 19 ЗУ "Про звернення громадян" та ст. 40 Конституції України при наданні відповіді на письмове звернення позивача від 28 травня 2025 року в частині, що стосується переобладнаного під житло гуртожитку ПМК-173 у АДРЕСА_1 ;
визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенько Василя Васильовича щодо не забезпечення дотримання зобов`язань передбачених статтями 15, 19 ЗУ "Про звернення громадян" та ст. 40 Конституції України при наданні відповіді на письмову заяву (звернення) позивача від 18 червня 2025 року;
визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенько Василя Васильовича та виконавчого комітету Володимирецької селищної ради щодо щорічного невизначення кількості новозбудованої та вивільнювальної жилої площі для надання жилих приміщень громадянам за заявою (зверненням) позивача від 18.06.2025 року та в супереч пункту 36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року за № 470;
зобов`язати селищного голову Володимирецької селищної ради об`єктивно та всебічно перевірити викладені у заяві позивача від 28.05.2025 року обставини в частині, що стосується переобладнаного під житло гуртожитку ПМК-173 у селищі Володимирець по вул. Сагайдачного і невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням відповідно до статей 15, 19 ЗУ "Про звернення громадян", забезпечити поновлення порушених прав заявника та надати обгрунтовану відповідь на дане звернення відповідно до ст. 40 Конституції України;
зобов`язати селищного голову Володимирецької селищної ради Ковенько Василя Васильовича об`єктивно та всебічно перевірити викладені у заяві позивача від 18.06.2025 року та даному позові обставини та факти, невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням відповідно до статей 15, 19 ЗУ "Про звернення громадян", забезпечити поновлення порушених прав заявника та надати обгрунтовану відповідь на дане звернення відповідно до ст. 40 Конституції України;
зобов`язати виконавчий комітет Володимирецької селищної ради визначити щорічну кількість вивільнювальної жилої площі безпосередньо в межах селища Володимирець відповідно до пункту 36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року за № 470, вчинивши належну, об`єктивну та всесторонню перевірку правомірності набуття права володіння та набуття права власності на житлові приміщення жителями селища Володимирець, за виключенням житла збудованого громадянами;
зобов`язати Володимирецьку селищну раду прийняти рішення про відміну усіх преміальних нарахувань (премій), як і їх виплати селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 з дати надходження даного позову до суду і до належного приведення у відповідність заявлених у позові порушень.
Ухвалою від 25.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
15.10.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення доказів у справі. На обгрунтування вказаної заяви вказав, що не забезпечення судом наведених у заяві доказів призведе до ілюзорного та теоретичного розгляду справи в цілому та буде винесено незаконне та необгрунтоване судове рішення всупереч ст. 242 КАС України. Також, зазначене не буде відповідати завданням, основним засадам адміністративного судочинства визначених ст. 2 КАС України та призведе до втрати ефективних засобів юридичного захисту в розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки дана заява, направлена на забезпечення ефективних засобів судового захисту.
Ухвалою від 16.10.2025 суд вказану заяву про забезпечення доказів призначив до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2025 відповідно до приписів статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до приписів статті 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.
У визначені судом дату та час сторони в судове засідання до суду не прибули, явки своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, заявник подав до суду з клопотанням про розгляд заяви без його участі.
З урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні без участі сторін та їх уповноважених представників, а тому з урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши доводи щодо необхідності забезпечення доказів суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Згідно ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.
Статтею 116 КАС України визначені вимоги до заяви про забезпечення доказів.
При цьому умовою задоволення такого клопотання саме в порядку ст.ст.114-116 КАС України є обґрунтування необхідності забезпечення доказів виключно у разі, якщо є підстави припускати, що такі докази можуть бути втрачені або їх збирання чи подання згодом стане неможливим (ч.1 ст.114 КАС України).
Суд зазначає, що в заяві про забезпечення доказів заявник не зазначає обставин, які б свідчили про те, що надання доказів, які зазначені ним в заяві, може стати згодом неможливим або ускладненим, що є умовою для застосування інституту забезпечення доказів.
Згідно п. 5 ч.1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, крім іншого, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 114 КАС України, а саме, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим .
Відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, окрім іншого, зазначаються:
- докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;
- обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.
Процесуальний механізм забезпечення доказів застосовується у тих випадках, коли існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів є не тільки способом здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18 та від 09.10.2019 року по справі №9901/385/19.
Подана заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на обґрунтування необхідності забезпечення доказів, так як заявником не зазначено ризики чи загрози того, а у суду відсутні підстави припускати, що докази про забезпечення яких просить заявник, можуть бути утрачені.
Відтак суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 9, 80, 114-117, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 20 жовтня 2025 року

Суддя С.А. Борискін