Справа № 640/18098/22
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року № 640/18098/22

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиці А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач), в якому просить суд зобов`язати відповідача привести захисну споруду цивільного захисту - сховище №104046, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Висоцького, буд. 8, у стан готовності для використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту» від 09.07.2018 № 579.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Комунальне некомерційне підприємство «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту - сховища №104046, розташованого за адресою м. Київ, бульвар Висоцького, буд. 8, яке за результатами оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту визнане не готовим до використання за призначенням. Таким чином, з огляду на ведення на території України воєнного стану та постійну загрозу обстрілів, відповідна захисна споруда не здатна забезпечити захист цивільного населення, а в разі використання її за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей, що обумовило необхідність звернення прокурора в інтересах держави до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2022 (суддя Амельохін В.В.) відкрито провадження в адміністративній справі № 640/18098/22 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У подальшому адміністративну справу № 640/9416/22 у відповідності до положень пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-ІХ надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Харченко С.В.

Київським окружним адміністративним судом (суддя Харченко С.В.) прийнято до провадження адміністративну справу. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку зі звільненням судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В. з посади, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Перепелиці А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позову заперечив, вказавши, що стан захисної споруди цивільного захисту сховища №104046, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. В. Висоцького, 8 та перебуває на балансі КНП «Дерматовенерологія» не свідчить про неможливість його використання за призначенням, а навпаки, здатне забезпечити захист населення. На думку відповідача, визначені в акті від 04.11.2022 недоліки стану готовності захисної споруди цивільного захисту, не створюють загроз життю та здоров`ю людей. При цьому, відповідач вважає, що позивачем не доведено які саме недоліки захисної споруди цивільного захисту створюють загрозу життю та здоров`ю людей, з урахуванням акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту від 04.11.2022, який свідчить про часткове усунення недоліків, а також проведення ремонтних робіт.

У поданій до суду відповіді на відзив позивачем вказано, що надані відповідачем докази підтверджують факт тривалого невиконання обов`язку щодо приведення захисної споруди до стану готовності та порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту населення.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.

Деснянською окружною прокуратурою м. Києва 13.09.2022 внесено відомості до ЄРДР за №0000241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України за фактом службової недбалості службових осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та підприємств, яка полягає в незабезпеченні цивільного захисту на території Деснянського району столиці, що стало наслідком пошкодження, руйнування та знищення споруд цивільного захисту.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що на обліку у відділі з питань цивільного захисту Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації перебуває сховище ІІ класу №104046 за адресою: бульвар Висоцького, 8, м. Київ.

Вказане сховище №104046 по бульвару Висоцького, 8 у м. Києві загальною площею 430 кв.м, вбудоване під двоповерхову будівлю, що введено в експлуатацію 20.09.1990 та розраховане на укриття 450 осіб, що підтверджується паспортом сховища та обліковою карткою на нього, перебуває на балансі Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як його відокремлений підрозділ (колишня назва до реорганізації 08.04.2021 - Комунальне некомерційне підприємство «Шкірно-венерологічний диспансер №2» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлова будівля Шкірно-венерологічного диспансеру №2, загальною площею 2088,4 кв.м, в тому числі захисна споруда цивільного захисту літ. «А» підвал, яка розташована по бульвару Висоцького, 8 у місті Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) 16.12.2016 зареєстровані за Київською міською радою.

Так, на підставі рішення Київської міської ради від 08.04.2021 №566/607 «Про реорганізацію шкірно-венерологічних закладів охорони здоров`я, що засновані на комунальній власності територіальної громади міста Києва» комунальне некомерційне підприємство «Шкірно-венерологічний диспансер №2» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) () в результаті реорганізації приєднано до Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та забезпечено закріплення за ним на праві оперативного управління майна закладів охорони, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цього рішення.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.6 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2020 №191 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2022 №210 є закладом охорони здоров`я, неприбутковим, заснованим на комунальній власності, віднесеним до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та підпорядкованим Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Підприємство є правонаступником, в тому числі, усього майна, всіх прав та обов`язків комунального некомерційного підприємства «Шкірно-венерологічний диспансер №2» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відповідно до рішення Київської міської ради від 08.04.2021 №566/607 «Про реорганізацію шкірно-венерологічних закладів охорони здоров`я, що засновані на комунальній власності територіальної громади міста Києва».

Засновником та власником Підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

До складу Підприємства можуть входити структурні підрозділи без права юридичної особи.

Відповідно до п. 3.5 Статуту Підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном, що є власністю територіальної громади міста Києва, на праві оперативного управління. Підприємство зобов`язане здійснювати цільове та ефективне використання і збереження закріпленого за ним майна та бюджетних коштів; утримувати в належному стані рухоме і нерухоме майно (п.п. 3.12.4, 3.12.5 Статуту).

Майно підприємства належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і закріплене за ним на праві оперативного управління (п. 6.3. Статуту).

Таким чином, захисна споруда цивільного захисту №104046 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста та закріплена за Підприємством на праві оперативного управління.

Під час досудового розслідування прокурором з`ясовано, що спеціалістами ДСНС України неодноразово проводились перевірки цієї захисної споруди цивільної оборони та оцінка стану її готовності.

Встановлено, що у період з 23.01.2020 по 24.01.2020 провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Потоцьким М.О., у присутності уповноваженої особи Шкірно-венерологічного диспансеру №2 Новікової Л.М. проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, про що 24.01.2020 складено акт №29/25.

У ході перевірки виявлено порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Так, відповідно до акту перевірки від 24.01.2020 №29/25 в порушення «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 30.07.2018 №879/32331 (далі - Наказ №579):

- відсутні таблички позначення та покажчики маршруту руху до захисної споруди цивільного захисту;

- технічний стан захисної споруди не відповідає вимогам утримання, від підтоплення і затоплення ґрунтовими, поверхневими, технологічними та стічними водами не захищена;

- комунікації, інженерні мережі та спеціальне обладнання утримуються в неналежному технічному стані;

- системи водопостачання, каналізації і опалення знаходяться у несправному стані та не захищені від корозії;

- ведення документації захисної споруди не забезпечено;

- споруда не забезпечена лікарськими засобами, необхідним майном та засобами на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю;

- перевірка та обслуговування захисно-герметичних пристроїв сховища, дверей, клапанів не проводиться;

- герметичність та дотримання в сховищі температурно-вологісного режиму не забезпечено;

- не проводиться перевірка справності вентиляторів припливних і витяжних систем, герметичних з`єднань, повітропроводів, повітрозабірних і витяжних каналів, противибухових пристроїв;

- захисна споруда не забезпечена системами зв`язку і оповіщення;

- технічний стан приміщень захисних споруд і їх ремонт відповідно до чинних положень про проведення планово-попереджувальних ремонтів будівель і споруд не проводяться.

З огляду на викладене, за результатами перевірки Деснянським РУ ГУ ДСНС України в місті Києві завідуючій господарством балансоутримувача вказаної захисної споруди Новіковій Л.М. 24.01.2020 вручено припис №29/16 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у строк до 24.02.2020.

Відповідно до акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища від 04.06.2020 №104046, проведеного головним фахівцем відділу цивільного захисту Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Франко М.М., провідним фахівцем відділу цивільного захисту Деснянського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Гризун О.В., за виявленими недоліками складено висновок про те, що сховище №104046 обмежено готове до використання за призначенням.

У вказаному акті комісією зазначено про необхідність вжиття відповідних заходів щодо усунення встановлених недоліків.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неприведення сховища №104046 у стан, придатний для його використання за призначенням з метою захисту життя та здоров`я людей, керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі Закон №1932-XII) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно з положеннями статті 3 Закону №1932-XII підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення.

Цивільним захистом відповідно до статті 4 Кодексу є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Статтею 20 Кодексу визначено, що до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, тощо.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 цього Кодексу громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 32 Кодексу сховище - це герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Кодексу для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Частиною п`ятою статті 32 Кодексу передбачено, що порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною восьмою статті 32 Кодексу визначено, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 (далі Порядок №138) визначено, що утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до пункту 4 Порядку №138 фонд захисних споруд створюється міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання відповідно до Кодексу цивільного захисту України.

Пунктом 3 Порядку №138 передбачено, що балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Пунктом 9 Порядку №138 передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно з пунктом 10 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме:

- не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту;

- не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Відповідно до пункту 11 Порядку №138 вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Згідно з пунктом 4 розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 (далі Вимоги №579), фонд захисних споруд складається із захисних споруд (сховищ та протирадіаційних укриттів), зокрема, швидкоспоруджуваних споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (далі - споруди фонду захисних споруд) і є основним засобом колективного захисту населення.

Згідно з пунктом 1 розділу II Вимог №579 споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Відповідно до пункту 7 розділу II Вимог №579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Пунктом 6 розділу VIII Вимог №579 визначено, що балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (протирадіаційного укриття).

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу VI Вимог №579 для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

За підпунктом 2 пункту 2 розділу VI Вимог №579 оцінка стану готовності захисних споруд здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 пункту 2 розділу VI Вимог №579 результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимог №579 визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 розділу VI Вимог №579 під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2 розділу VI Вимог №579 у разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.

Отже, чинним законодавством України встановлено обов`язок власників/балансоутримувачів захисних споруд цивільного захисту утримувати такі споруди у стані готовності до використання за призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, на балансі Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перебуває захисна споруда цивільного захисту №104046, розташована за адресою: м. Київ, бульвар Висоцького, 8.

Тобто, саме на відповідача покладено обов`язок утримувати у стані готовності до використання за призначенням сховище №104046, розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Висоцького, 8.

Однак, відповідачем, станом на момент звернення до суду, в порушення вимог статті 32 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 9, 10 Порядку, розділу II Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, упродовж тривалого часу не здійснено всіх заходів з метою приведення до готовності сховища для використання за призначенням, розташованого за адресою м. Київ, бульвар Висоцького, 8, що підтверджується актом від 24.01.2020 №29/25, приписом від 24.01.2020 №29/16, актом від 04.06.2020 №104046.

Під час розгляду справі відповідачем на підтвердження усунення недоліків і проведення ремонтних робіт у сховищі №104046, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Висоцького, 8, надано акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту від 04.11.2022 №104046.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до вказаного акту стан готовності захисної споруди оцінено, як обмежено готове до використання за призначенням з огляду на те, що ряд недоліків, зафіксовані в акті, залишаються невиконаними.

Щодо відсутності грошових коштів для проведення робіт із приведення укриття до готовності, суд зазначає, що зазначена обставина не є поважною причиною для не виконання покладених на відповідача обов`язків.

Суд, враховуючи те, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, що передбачено п. 8 ст. 32 Кодексу та п. 9 Порядку №138, погоджується з доводами позивача про те, що систематичне невжиття визначених законодавством заходів з метою приведення захисної споруди цивільного захисту до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частини восьмої статті 7 цього Закону припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Згідно з приписами статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Обов`язок виконувати законну вимогу органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства передбачений статтею 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пунктом 15 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України.

У цьому випадку ігнорування вимог органу ДСНС України призвело до того, що захисна споруда цивільного захисту №104046, розташована за адресою м. Київ, бульвар Висоцького, буд. 8, на час розгляду цієї справи не може використовуватись за призначенням для укриття цивільного населення від засобів масового ураження на особливий період.

Вказане свідчить про тривале невиконання відповідачем вимог статті 32 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 9, 10 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138, Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС від 09.07.2018 № 579, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача привести захисну споруду цивільного захисту - сховище №104046, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Висоцького, буд. 8, у стан готовності для використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту» від 09.07.2018 № 579.

Окремо суд зауважує, що на час розгляду цієї справи на території України зберігається реальна загроза для життя громадян, у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації.

Відповідно до статті 4 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Тобто, держава повинна вживати заходів для створення належних умов з метою захисту життя і здоров`я людей від надзвичайних ситуацій та від негативних наслідків ведення бойових дій.

Отже, забезпечення захисту населення від надзвичайних ситуацій та негативних наслідків бойових дій шляхом створення умов для перебування громадян у захисних спорудах цивільного захисту та надання допомоги постраждалим в умовах воєнного стану беззаперечно становить інтерес держави.

У цьому випадку прокурор звертається з позовом на захист інтересів держави у зв`язку із невиконанням та порушенням вимог законодавства у сфері цивільного захисту з боку відповідача, що призводить до порушення державних інтересів та встановлених гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя та здоров`я, насамперед, в умовах збройної агресії проти України.

Саме неготовність захисної споруди цивільного захисту відповідача до використання за призначенням зумовила звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави. Оскільки сховище знаходиться на території м. Києва, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві є органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави у зазначених правовідносинах, а тому позов поданий прокурором в інтересах держави в його особі.

При цьому, спір у цій справі стосується невиконання відповідачем вимог законодавства щодо утримання та експлуатації захисної споруди цивільного захисту, що призводить до загрози життю та здоров`я населення, адже на теперішній час на території України проходять бойові дії та систематично наносяться ракетні удари по різним об`єктам інфраструктури, які знаходяться на її території.

Тож, внаслідок неналежного утримання відповідачем захисної споруди цивільного захисту порушуються інтереси держави, а працівники, пацієнти підприємства та мешканці столиці позбавляються права на можливість безпечного укриття в сховищі під час війни та ядерної загрози.

Обраний прокурором спосіб захисту порушених інтересів держави спрямований, зокрема, на підвищення обороноздатності країни в умовах збройної агресії, а також захист життя та здоров`я людей, спонукання відповідача належно виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання щодо утримання захисної споруди цивільного захисту в належному стані.

Разом з цим, з аналізу приписів статей 17-1, 68 Кодексу цивільного захисту України та Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу від 13.12.2019 № 711), вбачається, що органи Державної служби України з надзвичайних ситуацій, виконуючи наглядову (контролюючу) функцію та при виявленні порушень, мають право звертатись до адміністративного суду лише з позовами про допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності») та про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд.

Водночас, у цьому випадку підстави для звернення до суду з позовом про допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок відсутні.

У той же час, позовна заява про повне або часткове зупинення роботи підприємства або його будівель (зокрема, сховища) в умовах воєнного стану не є ефективним способом захисту державних інтересів.

При цьому, за наявності у товариства захисної споруди цивільного захисту, враховуючи очевидну загрозу ядерних та ракетних ударів, необхідно невідкладно забезпечити можливість використання такої споруди за цільовим призначенням - в якості сховища для населення, шляхом усунення порушень, які призвели до її неготовності до використання.

Тобто, вжиття органами ДСНС України заходів у вигляді звернення до адміністративних судів з позовами про повне або часткове зупинення роботи установи не відновить порушені інтереси держави, які в даному випадку полягають саме у забезпеченні людей захисними спорудами цивільного захисту, які придатні для використання за призначенням.

Суд зауважує, що прокурор може звернутися до суду в інтересах держави в особі суб`єкта владних повноважень, зокрема, у випадках коли у суб`єкта владних повноважень відсутнє законне право на звернення до адміністративного суду для захисту порушеного права та в інтересах держави.

Таку позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №820/1382/17, в якій Верховний Суд погодився з правомірністю позову прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДСНС України у Харківській області до балансоутримувача захисної споруди цивільного захисту про зобов`язання вчинити дії.

Отже, для того, щоб інтереси держави не залишились незахищеними і сховище було приведено у стан готовності, шляхом усунення порушень, які унеможливлюють забезпечення захисту життя та здоров`я людей в умовах воєнного стану, прокурор обґрунтовано звернувся із вказаним позовом до суду.

Зазначене свідчить про наявність виключного випадку для вжиття заходів представницького характеру відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

При вирішенні даної справи судом враховано позицію щодо правомірності звернення прокурора в інтересах держави в особі відповідного Головного управління ДСНС України, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №820/4717/16 та у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 820/5164/15.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, викладені в позовній заяві доводи прокурора є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Комунального некомерційного підприємства «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати комунальне некомерційне підприємство «Дерматовенерологія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 72, ) привести захисну споруду цивільного захисту - сховище №104046, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Висоцького, буд. 8, у стан готовності для використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту» від 09.07.2018 № 579.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.