Справа № 440/1800/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. Справа № 440/1800/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, по справі № 440/1800/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач-2), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 13.11.2024 №05 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2025 №2 щодо відмови позивачу в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16.01.1992 по 01.02.2002;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати позивачу період роботи з 16.01.1992 по 01.02.2002 до пільгового страхового стажу за Списком № 1, який складає 7 років 7 місяців 4 дні;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 07.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 13.11.2024 №05 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до загального трудового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит" та зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1), період трудової діяльності з 16.01.1992 по 01.01.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 03.02.2025 №2.

Зобов`язано Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 17.01.2025, з урахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 р. по справі № 440/1800/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-1 зазначає, що за результатами документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно трудової книжки (серія НОМЕР_1 /) з 01.06.2004 по 30.08.2005, оскільки відсутня інформація в Реєстрі. Також не враховано до страхового стажу період навчання з 01.09.1999 по 27.06.2002 згідно диплома від 27.06.2002 (серія НОМЕР_2 ), оскільки в період навчання ОСОБА_1 працювала. Стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1 не підтверджено, оскільки надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, №68/191 від 07.10.2008, не відповідає додатку №5 (відсутні документи на право підпису керуючого санацією) та потребує перевірки. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за принцом екстериторіальності, винесено рішення №05 від 13.11.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Враховуючи вищевикладене, Управління приходить до висновку, що права та законні інтереси ОСОБА_1 не порушено, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 по справі №440/1800/25 підлягає скасуванню, оскільки відсутні законні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів.

Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 р. по справі № 440/1800/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-2 зазначає, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Вік позивача становить 53 роки. Страховий стаж - 34 роки 08 місяців 24 дня. До заяви до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно трудової книжки (серія НОМЕР_3 ) з 01.06.2004 по 30.08.2005, оскільки відсутня інформація в Реєстрі. Крім того, відповідач зазначає про неможливість зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1999 по 27.06.2002 згідно диплома від 27.06.2002 (серія НОМЕР_2 ), оскільки в період навчання позивач працював. Стаж роботи з шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 1 не підтверджено, оскільки надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, № 68/191 від 07.10.2008, не відповідає додатку № 5 (відсутні документи на право підпису керуючого санацією) та потребує перевірки. Відповідач зазначає, що в разі ліквідації підприємства, підтвердження пільгового стажу роботи входить до повноважень Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, створеною при головному управлінні, в порядку, визначеному постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18 1. Права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону, з урахуванням наявних документів, позивач не має, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Право на призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону з урахуванням наявних документів, позивач набуде після досягнення 63-річного віку, з 21.10.2034.

Позивач, правом подання відзиву на апеляційні скарги відповідачів не скористався.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги відповідачів не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 07.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

16.03.2021 за №339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву від 07.11.2024 та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд ГУПФУ в Кіровоградській області.

13.11.2024 за результатами розгляду вказаних заяви від 07.11.2024 та документів відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення №05 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

За висновками вказаного рішення, вік заявниці 53 роки. Страховий стаж становить 34 роки 8 місяців 24 дні. За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно трудової книжки (серія НОМЕР_1 ) з 01.06.2004 по 30.08.2005, оскільки відсутня інформація в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також неможливо зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1999 по 27.06.2002 згідно диплома від 27.06.2002 (серія НОМЕР_2 ), оскільки в період навчання заявниця працювала. Стаж роботи з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1 не підтверджено, оскільки надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, № 68/191 від 07.10.2008, не відповідає додатку №5 (відсутні документи на право підпису керуючого санацією) та потребує перевірки. В разі ліквідації підприємства, підтвердження стажу роботи входить до повноважень Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, створеною при головному управлінні, в порядку визначеному постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1.

У подальшому, позивач подала до ГУПФУ в Полтавській області заяву про підтвердження стажу роботи, за результатами розгляду якої ГУПФУ в Полтавській області 03.02.2025 прийняло рішення №2, яким відмовило ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16.01.1992 по 01.02.2002, оскільки: - робота техніка-технолога, інженера-технолога не передбачена Списком №1, чинним в період роботи; - відсутні відомості про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць (відсутність Переліків робочих місць професій і посад, що є додатками до наказів від 12.11.1993 №351, від 28.12.1998 про результати атестації робочих місць); - відсутні відомості про оплату праці за періоди роботи з 16.01.1992 по 31.12.1998 , з 01.05.1999 по 31.05.1999, з 01.10.1999 по 01.02.2002.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідачів від 13.11.2024 №05 та від 03.02.2025 №2, звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ГУПФУ в Кіровоградській області безпідставно не зарахувало до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоду трудової діяльності з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит", а також до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1), трудової діяльності з 16.01.1992 по 01.01.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

З урахуванням наведеної позиції, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Кіровоградській області від 13.11.2024 №05 та зобов`язання ГУПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зарахувавши до загального трудового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит" та зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1), період трудової діяльності з 16.01.1992 по 01.01.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

Також, судом першої інстанції зроблено висновок, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 03.02.2025 №2 прийняте пенсійним органом неправомірно, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У ч.1, ч.2 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

В свою чергу, положеннями ст.6 КАС України врегульовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими ціностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.1 Закону № 1058-ІУ страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" питання пенсійного забезпечення, у тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788-XII).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 1 Закону №1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (стаття 12 згаданого Закону).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції згідно із Законом від 02.03.2015 №213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Аналогічно, згідно з підпунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 було затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

Згідно з п. 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Окрім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі №383/102/14-а.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Так, з матеріалів справи встановлено, що разом із заявою 07.11.2024 ОСОБА_1 надала пенсійному органу трудову книжку серії НОМЕР_1 , записами у якій, зокрема, підтверджено, що остання:

- 16.01.1992 прийнята в складальний цех №1 люмінесцентних ламп на посаду техніка-технолога ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп";- 20.10.1993 переведена на посаду інженера-технолога в цьому ж цеху ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп";

- 01.02.2002 звільнена за згодою сторін з ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп";

- 01.03.2002 прийнята на посаду заступника директора в ТОВ "Укрелектропроект";

- 31.05.2004 звільнена із займаної посади з ТОВ "Укрелектропроект";

- 01.06.2004 прийнята на посаду в.о. головного бухгалтера в ТОВ "Консалтинг-Аудит";

- 30.08.2005 звільнена із займаної посади з ТОВ "Консалтинг-Аудит".

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.06.2004 по 30.08.2005, то колегія суддів зазначає наступне.

Із оскаржуваного рішення від 13.11.2024 №05 вбачається, що пенсійний орган посилається на відсутність підстав для зарахування до загального трудового стажу позивачки періоду роботи з 01.06.2004 по 30.08.2005 внаслідок відсутності інформації в Реєстрі застрахованих осіб.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Колегія суддів зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання з 01.06.2004 по 30.08.2005 у ТОВ "Консалтинг-Аудит" обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит", через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

В розрізі даної справи та за умови підтвердження пільгового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

У свою чергу трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить інформацію про роботу ОСОБА_1 з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит" (а. с. 27).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 482/434/17, від 01.03.2021 року у справі №423/757/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що до загального трудового стажу позивача мав бути зарахований період трудової діяльності з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит", а тому, рішення ГУПФУ в Кіровоградській області від 13.11.2024 №05 в частині не зарахування вказаного періоду до загального страхового стажу позивача, прийняте пенсійним органом безпідставно та необґрунтовано.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 16.01.1992 по 01.02.2002, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 позивачка у період з 16.01.1992 по 01.02.2002 працювала на ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп.

Матеріалами справи встановлено, що разом з заявою про призначення пенсії позивачка надала пенсійному органу копії наказів Полтавського державного заводу газорозрядних ламп від 12.11.1993 №351 "Про завершення атестації робочих місць" та ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 28.12.1998 №284 "Про закінчення атестації робочих місць", а також висновок №155 експертизи на правильність застосування Списків виробництв, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах у ТОВ "Завод ГРЛ" та у ВАТ "Полтавський завод ГРЛ".

У додатках до наказів від 12.11.1993 №351 та від 28.12.1998 №284 до переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, робітників, яким підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством на основі атестації робочих місць віднесено професії "технологи (техніки, інженери) на дільницях із застосуванням ртуті, які здійснюють перевірку обладнання на дотримання технологічних режимів і перевірку параметрів ламп на дільницях із застосуванням ртуті при виготовленні люм/ламп".

Таким чином, робота позивачки на ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" у період з 16.01.1992 по 01.02.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп відноситься до професій, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку (робота за Списком №1).

Тобто, факт роботи позивачки підтверджений відповідними записами у трудовій книжці, а пільговий характер роботи - відомостями про проведення атестації робочих місць та змістом Списків №1, що були чинним у період трудової діяльності.

Окрім того, довідкою ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 07.10.2008 №68/191 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній повідомлено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" і за період: - з 16.01.1992 (нак. 56 від 10.01.1992) до 20.10.1993 (нак. 2077 від 26.10.1993) виконувала роботи по перевірці обладнання на технологічну точність, дотримання технологічних режимів і перевірку параметрів ламп на дільницях із застосуванням ртуті при виготовленні люмінесцентних ламп на посаді технік-технолог в складальному цеху №1 у виробництві виробів електронної техніки і радіоапаратури, спеціаліст зайнятий на дільницях і роботах з застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів, що передбачено Списком №1, розділом 13, позицією 1130000б-17541, код КП - 3111; - з 20.10.1993 (нак. 2077 від 26.10.1993) до 01.02.2002 (нак. 365 від 31.01.2002) виконувала роботи по перевірці обладнання на технологічну точність дотримання технологічних режимів і перевірку параметрів ламп на дільницях із застосуванням ртуті при виготовленні люмінесцентних ламп на посаді інженер-технолог в складальному цеху №1 у виробництві виробів електронної техніки і радіоапаратури, спеціаліст зайнятий на дільницях і роботах з застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів, що передбачено Списком №1, розділом 13, позицією 1130000б-17541, код КП - 2149.2. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, атестація робочих місць нак. 351 від 12.11.1993, нак. 284 від 28.12.1998. За період з 16.01.1992 по 20.01.2002 пільгового стажу 7 років 7 місяців 4 дні. Підстава для видачі: накази, платіжні відомості, картка Т-2. З 20.10.1998 по 16.06.2001 (нак. 73 від 09.09.1998) знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Саме по собі посилання пенсійного органу про відсутність документа на право підпису керуючого санацією довідки ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 07.10.2008 №68/19 не може бути достатньою та беззаперечною підставою не визнавати пільговий стаж ОСОБА_1 , оскільки зазначені у довідці відомості підтверджуються записами у належно оформленій трудовій книжці позивачки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що до стажу роботи позивачки, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1), мав бути зарахований період трудової діяльності з 16.01.1992 по 01.01.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", а тому рішення ГУПФУ в Кіровоградській області від 13.11.2024 №05 в частині не зарахування вказаного періоду до стажу роботи позивачки, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1), є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо страхового стажу за період навчання позивачки з 01.09.1999 по 27.06.2002.

Згідно розрахунку стажу до рішення від 13.11.2024 №05 до загального трудового стажу позивача пенсійним органом вже було зараховано, зокрема, періоди з 21.10.19993 по 01.02.2002 та з 01.03.2002 по 31.12.2003, а тому як вірно зазначено судом першої інстанції період навчання позивачки з 01.09.1999 по 27.06.2002 згідно диплома від 27.06.2002 (серія НОМЕР_2 ) пересікається з зарахованими пенсійним органом періодами її трудової діяльності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУПФУ в Кіровоградській області від 13.11.2024 №05 є протиправним та підлягає скасуванню, а тому ГУПФУ в Кіровоградській області слід зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зарахувавши до загального трудового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 01.06.2004 по 30.08.2005 на посаді в.о. головного бухгалтера у ТОВ "Консалтинг-Аудит" та зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1), період трудової діяльності з 16.01.1992 по 01.01.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2025 №2 щодо відмови позивачу в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16.01.1992 по 01.02.2002.

Як вже зазначалось вище основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку № 637).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, прийнятою відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (далі - Порядок №18-1), який визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Згідно з пунктом 2 Порядку №18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали:

на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;

у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Пунктами 3, 4, 6 Порядку №18-1 визначено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Пунктами 10-11 та 14-15 Порядку №18-1 встановлено, що рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

трудова книжка;

документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надала пенсійному органу належним чином оформлену трудову книжку Серії НОМЕР_1 , записами якої підтверджено факт виконання позивачкою робіт, працевлаштування на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, надано довідку ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 07.10.2008 №68/191 відомості якої перекликаються з даними, відображеними у трудовій книжці позивачки Серії НОМЕР_1 .

Також за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" був зареєстрований в якості юридичної особи 10.12.1991, а припинений у зв`язку з визнанням банкрутом 29.03.2023, тобто довідка від 07.10.2008 №68/191 видана ще під час діяльності товариства.

При цьому, вказана довідка містить приписку, що вона видана на підставі наказів, платіжних відомостей, картки Т-2, а тому є необґрунтованим посилання ГУПФУ в Полтавській області у рішенні від 03.02.2025 №2 на відсутність відомостей про оплату праці за періоди роботи з 16.01.1992 по 31.12.1998, з 01.05.1999 по 31.05.1999, з 01.10.1999 по 01.02.2002.

Щодо посилань у рішенні комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.02.2025 №2 на відсутність відомостей про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць (відсутність Переліків робочих місць професій і посад, що є додатками до наказів).

З цього приводу слід зазначити, що пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці; установлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, призначаються за результатами атестації робочих місць; зобов`язано керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

На виконання пунктів 1, 2 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442, атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та підпункті 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Тобто, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків № 1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

З огляду на викладене, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а, позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.04.2020 по справі № 555/2250/16-а.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту 1 ч.2 ст.114 Закону № 1058.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що додатках до наказів від 12.11.1993 №351 та від 28.12.1998 №284 до переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, робітників, яким підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством на основі атестації робочих місць віднесено професії "технологи (техніки, інженери) на дільницях із застосуванням ртуті, які здійснюють перевірку обладнання на дотримання технологічних режимів і перевірку параметрів ламп на дільницях із застосуванням ртуті при виготовленні люм/ламп".

Отже, робота позивачки на ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" у період з 16.01.1992 по 01.02.2002 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в складальному цеху №1 люмінесцентних ламп відноситься до професій, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку (робота за Списком №1).

Крім того, частиною 3 ст. 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, пенсійний орган не позбавлений права в порядку ч.3 ст. 44 Закону №1058-IV вимагати від підприємств документи, необхідні для призначення пенсії особі.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 03.02.2025 №2 прийняте пенсійним органом неправомірно, а тому воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи встановлену судом апеляційної інстанції неправомірність рішення відповідача від 03.02.2025 №2, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушені права позивача необхідно захистити шляхом зобов`язання Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 17.01.2025, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг відповідачів встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 по справі № 440/1800/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій