Справа № 337/5248/25
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/5248/25
Номер провадження 2-а/337/74/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Торби Максима Дмитровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2025 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Говіної Л.В. звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5792840 від 11.09.2025 року, винесену інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Торбою Максимом Дмитровичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. та закрити провадження по даній справі, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції судові витрати.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону лейтенантом Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НПУ Торбою М.Д. винесено постанову серії ЕНА №5792840 про накладення на неї штрафу в сумі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за порушення п.8.7.3 «з» Правил дорожнього руху. Вважає, що жодним чином не порушувала ПДР України, а здійснила рух на зелений миготливий сигнал світлофору та завершила маневр не вдаючись до екстреного гальмування під час оголошення повітряної тривоги, намагаючись як найшвидше прибути до укриття, хвилюючись за власну безпеку, а дії посадової особи відповідача вважає протиправними, а постанову незаконною.

Ухвалою судді від 09 жовтня 2025 року позов прийнято до розгляду, у справі відкрите провадження. Призначено розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України.

16 жовтня 2025 року відповідач Департамент патрульної поліції в особі представника Олександра Малія подав відзив, в якому заперечував проти заявлених вимог, посилаючись на законність притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності. До відзиву надав диск із відеозаписом обставин подій. Просив справу розглядати без участі представника.

21 жовтня 2025 року позивач Мамедова Є.Ю. надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі представника.

За таких обставин, неявка сторін до засідання не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 вересня 2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону лейтенантом Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НПУ Тобою М.Д. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5792840, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до постанови 11 вересня 2025 року о 15:05 год. в м. Запоріжжі по вул. Гребельній, 2 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. « НОМЕР_1 », здійснила рух на вимкнений сигнал у додатковій секції світлофора у напрямку вказаному її стрілкою, чим порушив п.8.7.3. «з» Правил дорожнього руху.

У графі 7. «До постанови додаються» інспектором патрульної поліції зазначено: відео з відео реєстратора Motorola Solutions vb40 0474383; 474604; 70mai.

У судовому засіданні переглянуто відеофіксацію правопорушення на якій зафіксовано світлофор з додатковою секцією, яка на час здійснення водієм автомобіля «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керувала ОСОБА_1 , повороту була вимкнена.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Згідно п.8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: a) зелений дозволяє рух; б)зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

За п.8.7.3. «з» вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 76 КАС України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пояснення ОСОБА_1 щодо проїзду на зелений миготливий сигнал світлофора у додатковій секції світлофора спростована відеофіксацією правопорушення. До того, попередження про зміну сигналу надавалось завчасно, і на достатній відстані для реагування ОСОБА_1 , однак нею було проігноровано.

Відтак, твердження позивача про відсутність доказів вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд до уваги не приймає.

Доводи позивача, що поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано прав позивача, які гарантовані ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 289 КУпАП, суд вважає безпідставними, оскільки з наданого суду відеозапису вбачається, що поліцейський представляється, пояснює позивачу суть вчиненого правопорушення роз`яснює позивачу її права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, надає можливість сфотографувати своє службове посвідчення і жетон. В подальшому, позивачу було роз`яснено строк та порядок оскарження винесеної постанові (ст. 289 КУпАП), про що також свідчить відеозапис і підпис позивача в оскаржуваній постанові.

Жодних клопотань під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем чи її представником адвокатом не заявлялось. Процедура розгляду була роз`яснена максимально зрозуміла, а організаційні рішення (місце розгляду справи, засіб відображення відеофіксації, тощо) приймались поліцейським з урахуванням позиції сторони захисту.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, надає суду підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки позивач здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5792840 від 24.09.2025 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Крім того, позивач посилалася на існування крайньої необхідності, оскільки дуже хвилювалась та її охопило почуття страху за власну безпеку у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою та обстрілами міста.

Так, норми ст. 17 КУпАП визначають, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а ст.18 цього Кодексу передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, саме посилання позивача на існування крайньої необхідності у вигляді стану тривоги у зв`язку з повітряною тривогою, не може беззаперечно свідчити про необхідність застосування положень ст.ст. 17, 18 КУпАП, а має відповідати фактичним обставинам справи та не викликати сумнівів щодо наявності крайньої необхідності, що повинно бути співставлено з наявними в матеріалах справи доказами, іншими обставинами, що зумовили крайню необхідність.

Досліджуючи відеозаписи з місця події, вигляд та поведінка позивача спростовує його твердження про перебування в стані шоку та тривоги.

Отже, дії інспектора патрульної поліції при винесенні щодо позивача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За досліджених і перевірених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустимими доказами, тому позов необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Торби Максима Дмитровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.С. Бредун