Справа № 200/4698/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року справа №200/4698/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Чекменьов Г.А.), складене у повному обсязі 09 грудня 2024 року, у справі № 200/4698/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника Коваленко А.О. звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 № 0/14924/0706.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.06.2024 № 0/14924/0706 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на надання неправильної оцінки обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що прийняте органом ДПС за результатами фактичної перевірки спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, порушено встановлений законом порядок здійснення контрольно-розрахункової закупівлі та порядок прийняття повідомлення-рішення.

Зазначила, що 08.12.2023 виїхала для постійного проживання за межі території України та перед виїздом продала бізнес, товар, передала орендовані нею приміщення ФОП ОСОБА_2 . Також позивач зауважує, що в наказі про перевірку не було зазначено, який саме господарюючий суб`єкт підлягав перевірці. Акт фактичної перевірки складено без участі господарюючого суб`єкта ОСОБА_1 та її уповноважених осіб, про що додані відповідні пояснення. Внаслідок цього до адміністративної відповідальності притягнуто неналежну особу.

Стосовно порушення порядку проведення контрольно-розрахункової закупівлі позивач зазначає про недопустимість отриманих доказів на підставі закупівлі за власні кошти представником податкового органу, відсутність підстав для проведення перевірки, не вручення копії акту платнику податків або уповноваженому представнику, неврахування заперечень ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та Севостьянової Х.Ю. при прийнятті повідомлення рішення.

Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справу в паперовому вигляді не формувалась. Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована фізичною особою-підприємцем, з 01.07.2024 за записом 008018792 включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців України. Перебуває на обліку за Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, Коломийська ДПІ (м. Коломия) як платник податків. Перебуває на спрощеній системі оподаткування другої групи, ставка податку 20%.

Види економічної діяльності:

47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (основний)

47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах

47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах

47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах

47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах

10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання

56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування

47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах

47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах

47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах

46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього

47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах

49.41 Вантажний автомобільний транспорт

82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.

95.21 Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

На підставі пп. 80.2.2, пп. 80.2.7, п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 23.05.2024 № 1567-п та на підставі направлень від 23.05.2024 №№ 2857, 2858 проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з питань контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками.

В ході проведення фактичної перевірки магазину ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення вимог чинного законодавства України, зокрема:

- проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО;

- не видача розрахункового документу встановленого зразка;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому порядку, чим було порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

За результатами перевірки складено акт від 23.05.2024 № 10034/09/17/РРО/ НОМЕР_1 , за висновками якого встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України нд 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому законодавством порядку, на загальну суму 699767,00 гривень.

Під час перевірки працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено додаток-відомість № 3, та запропоновано ОСОБА_3 надати первинні документи на товар, зазначений в описі на господарському об`єкті до перевірки, однак документів про походження товару, який є в реалізації, надано не було, про що зазначено у поясненні продавця.

До перевірки не було надано форму ведення обліку товарних запасів, встановити облік та походження товару не було можливим.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 № 0/14924/0706, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 700766,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення отримано представником позивача 27.06.2024 згідно з відповіддю на запит.

30.05.2024 ОСОБА_3 відправила на поштову адресу відповідача заперечення до акту (довідки) перевірки від 23.05.2024, де зазначила, що насправді не має трудових відносин з ОСОБА_1 з 19.04.2024, просила врахувати дані обставини при розгляді справи, додала копію трудового договору.

31.05.2024 ФОП ОСОБА_2 відправила на офіційну електронну адресу відповідача заперечення до акту перевірки від 23.05.2024, де зазначила, що не є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 , що товар та в цілому магазин належіть їй, додала до заперечень: копію виписки про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2 , копію договору суборенди № 1-06/12/23 від 06.12.2023, копію договору купівлі-продажу № 1-07/12/23 від 07.12.2023, копію накладної до договору купівлі-продажу № 1-07/12/23 від 07.12.2023, копію договору франчайзингу № 1-08/12/23 від 08/12/23, копію Свідоцтва на товари та послуги. Заперечення були посвідчені ЕЦП, відправлені на офіційну адресу відповідача.

31.05.2024 через електронний кабінет платника податку позивачем направлено письмові пояснення до акту (довідки) перевірки від 23.05.2024, додала документи ведення товарних запасів, пояснила, що при перевірці не були присутні уповноважені особи, пояснила про продаж магазину ФОП ОСОБА_2 , додала наступні докази: копію витягу про державну реєстрацію, копію договору суборенди № 1-06/12/23 від 06.12.2023, копію договору суборенди № 2-06/12/23 від 06.12.2023, копію договору купівлі-продажу № 1-07/12/23 від 07.12.2023, копію накладної до договору купівлі-продажу № 1-07/12/23 від 07.12.2023, копію трудового договору з ОСОБА_3 , копію закордонного паспорту з відміткою про виїзд закордон, копію пояснень ОСОБА_2 , копію пояснень ОСОБА_3 , копію відомостей про залишки товарів. Письмові пояснення зареєстровані відповідачем 03.06.2024, реєстраційний індекс - 26526/6.

Зокрема, в поясненні зазначено, що уповноваженою особою позивача є продавець ОСОБА_4 , який не був залучений до перевірки, документи обліку товарних запасів ведуться та знаходяться в сейфі, до якого має доступ ОСОБА_4 , а Форма ведення обліку товарних запасів ведеться в електронному виді. До матеріалів додано копію Форми ведення обліку товарних запасів.

Також 31.05.2024 письмові пояснення ФОП ОСОБА_1 з додатками, підписані ЕЦП, відправлені на офіційну електронну пошту відповідача.

Податкове повідомлення-рішення від 19.06.2024 № 0/14924/0706 до ДПС України не оскаржувалось.

До матеріалів справи представником позивача додано копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 06.09.2024 у справі № 346/3155/24 про закриття провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 155-1 ч. 1 КУпАП за спливом строку притягнення до відповідальності.

Не погодившись із зазначеним податковим рішенням, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про його скасування, з підстав наведених в адміністративному позові.

Суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 ст. 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний ор

Пунктом 75.1 статті ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регламентований статтею 80 ПК України.

Згідно з пунктом 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених вказаним пунктом, а саме, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2. пункту 80.2. статті 80 ПК України); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 ПК України).

Згідно з абзацом першим пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статті 80 ПК України, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу (абзац третій пункту 86.5 статті 86 ПК України).

Отже, в даному випадку фактична перевірка, що оформлена відповідним актом, проведена з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України уповноваженим органом ДПС на підставі відповідного рішення керівника (наказу) з урахуванням норм податкового та спеціального законодавства.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 ПК України (пункт 80.10. статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За приписами пункту 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Згідно з нормами пункту 86.6. статті 86 ПК України відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

86.7. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Враховуючи те, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), доводи позивача щодо її відсутності під час проведення фактичної перевірки, як на підставу для скасуванняґ спріного податкового повідомлення-рішення є необгрутнтованими.

Відтак, під час розгляду справи судами не встановлено порушень передбаченого законом порядку проведення фактичної перевірки з боку відповідача.

Щодо порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР), суд зазначає наступне.

Стаття 3 зазначеного Закону, зокрема, містить такі норми:

Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);

На момент перевірки ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування ІІ група за ставкою податку 20%, проте здійснювала діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту. Відтак на неї поширюється обов`язок ведення обліку товарних запасів, передбачений пунктом 12 статті 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Відповідальність за встановлені під час перевірки порушення передбачена статтями 17 та 20 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі».

Згідно із статтею 17 зазначеного Закону за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

Статтею 20 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі» встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідачем зазначено, що згідно з інформацією, зафіксованою в акті перевірки, суть порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів, полягало саме у тому, що до перевірки не були надані первині документи (їх копії), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місті продажу (господарському об`єкті).

Враховуючи встановлений перевіркою факт реалізації товару без застосування реєстратора розрахункових операцій на суму 999 грн. та порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, вартість необлікованих товарів 699767,00 грн., застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 700766 грн. відповідають змісту встановлених порушень та передбаченої законом відповідальності.

Основними доводами позовної заяви та апеляційної скарги є посилання на відсутність позивача чи його уповноваженого представника під час проведення перевірки, нездійснення позивачем господарської діяльності з продажу товарів під час перевірки та відсутності вини у виявлених порушеннях.

На підтвердження вказаних доводів позивачем надані документи, які направлялися відповідачу вже після проведення фактичної перевірки та надані до матеріалів справи, а саме:

копія договору суборенди № 1- 06/12/23 від 06.12.2023 приміщення за адресою АДРЕСА_2 , яке передано орендарем ФОП ОСОБА_5 суборендарю ФОП ОСОБА_2 строком на 2 роки 11 місяців;

копія договору суборенди № 2- 06/12/23 від 06.12.2023 приміщення за адресою АДРЕСА_2 , яке передано орендарем ФОП ОСОБА_5 суборендарю ФОП ОСОБА_1 строком на 2 роки 11 місяців;

копія договору № 1-07/12/23 від 07.12.2023 між позивачем та ФОП ОСОБА_2 про купівлю-продаж залишків товару. До договору додано видаткову накладну № 196 від 07.12.2023 про передачі товару в загальній кількості 240 одиниць на суму 628367 грн.;

копія договору на користування знаком на товари та послуги «ЕLMAS» від 08 грудня 2023 року між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 ;

копія трудового договору між ФОП ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_3 від 01.03.2023 з відміткою про його розірвання 19.04.2024.

копія трудового договору між ФОП ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_4 від 01.09.2022.

Суд зазначає, що наявність договору суборенди між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 не свідчить про припинення користування торговим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 самим позивачем ОСОБА_1 , оскільки тією самою датою 06.12.2023 підписаний договір між ФОП ОСОБА_5 та позивачем ФОП ОСОБА_1 .

Вказані договори мають однаковий зміст, крім площі орендованого приміщення.

Підстав володіння вказаним приміщенням орендаря ОСОБА_5 та наявність в нього права передавати приміщення в суборенду тексти зазначених договорів не містять.

Відомостей про припинення дії договору суборенди від 06.12.2023 між ФОП ОСОБА_5 та позивачем ФОП ОСОБА_1 з боку сторони позивача не надано.

Отже, зміст зазначених доказів може вказувати на підстави присутності під час перевірки ФОП ОСОБА_2 , але жодним чином не заперечує одночасне користування іншою частиною торгового приміщення позивачем ОСОБА_1 .

Наявність договору № 1-07/12/23 від 07.12.2023 між позивачем та ФОП ОСОБА_2 купівлі-продажу товару з видатковою накладною № 196 від 07.12.2023 не вказує на те, що на момент перевірки позивачем була відчужена належна їй кількість товарів у повному обсязі, в тому числі одиниця товару, що був реалізований під час фактичної перевірки.

Доказів реального виконання договору купівлі-продажу від 07.12.2023, зокрема, оплати придбаного товару з боку ФОП ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Наявність трудового договору між ФОП ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_4 не спростовує можливість позивача мати інших працівників.

Тому надані до справи трудові договори також не можуть бути беззаперечним доказом того, що від імені та в інтересах позивача не здійснювалась торгова діяльність.

З`ясовуючи вказані спірні обставини, суд бере до уваги матеріали перевірки, а саме факт підписання акту перевірки ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 без зауважень.

Також ОСОБА_3 під час перевірки 23.05.2024 надала особисті пояснення, де зокрема, вказала, що працює 1 рік і 2 місяці на підставі трудового договору, проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд критично ставиться до подальших заперечень ОСОБА_3 , направлених до податкового органу через тиждень після проведення перевірки 30.05.2024, що через емоційний стан («візит перевіряючих налякав») вона дала неправдиві пояснення, а насправді працює у ФОП ОСОБА_2 .

З аналогічних підстав не виглядають переконливими заперечення на акт з боку ФОП ОСОБА_2 , направлені до податкового органу 31.05.2024.

Пояснення ФОП ОСОБА_2 містять неточні відомості про те, що вона на підставі договору суборенди № 1- 06/12/23 від 06.12.2023 орендує у ФОП ОСОБА_5 приміщення, якими раніше користувалась ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з від`їздом останньої за кордон.

Проте, як зазначено вище, матеріали справи свідчать, що договір суборенди з ФОП ОСОБА_2 підписаний у той самий день, що і договір суборенди з позивачем ОСОБА_1 , а саме 06.12.2023, і на такий самий строк - 2 роки 11 місяців.

Крім того, не встановлений мотив направлення таких заперечень з боку суб`єкта підприємницької діяльності, який не перевірявся та за результатами перевірки притягненню до відповідальності не підлягав, але наполягає на власному правопорушенні і стверджує про відсутність у неї можливості скористатися правовою допомогою під час перевірки іншої особи, а саме позивача у справі.

Доводи позивача про її виїзд за кордон 08.12.2023 для постійного проживання за межі території України під час проведення перевірки також не підтверджуються наданими доказами, оскільки додані до позову копії сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон Завгородньої Галини містять лише відмітки про перебування в Єгипті (арабською мовою) з 4 до 11 березня 2020 року та виїзд до Молдови 8 грудня 2023 року та повернення 11 грудня 2023 року.

Крім того, такі твердження позивача не відповідають меті укладеного 06.12.2023 договору суборенди приміщення за адресою АДРЕСА_2 , строком на 2 роки 11 місяців.

Для належного з`ясування обставин справи за умов наведених численних розбіжностей в наданих сторонами доказах суд використовує наявні у справі об`єктивні докази, створені електронними технічними засобами, а саме долучену до матеріалів перевірки роздруківку з терміналу денного Х-звіту за 23 травня 2024 року із зазначенням: «ФОП ОСОБА_1 магазин «ELMAS» АДРЕСА_1 », який містить відомості про вартість реалізованого у цей день товару.

Вказаний документ беззаперечно свідчить про здійснення позивачем торгової діяльності у день та за адресою, зазначеними в акті перевірки, чим спростовуються вищенаведені твердження позивача.

Решта доводів позивача не спростовують висновків податкового органу, зокрема, посилання на відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення не стосуються правовідносин у цій справі, оскільки предметом спору є не притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а оскарження податкового повідомлення-рішення.

В свою чергу, результати розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не мають доказового значення у цій адміністративній справі, оскільки провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрито через сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевкладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 200/4698/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

Е.Г.Казначеєв