Справа № 529/822/25
Суддя: Кириченко О. С.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/822/25
Провадження № 2-а/529/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову вказано, що 29.08.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 5030 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою останнього визнано винним у вчиненні цього правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн. У цій постанові зазначено, що в ході перевірки документів ОСОБА_1 встановлено, що 01.07.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 повинен був отримати повістку у відділенні Укрпошти, відповідно до якої йому належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 03.07.2025 о 09:00 год для звірки даних та з питань проходження військово-лікарської комісії. У поштовому повідомленні було проставлено відмітку про повернення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, тобто ОСОБА_1 був оповіщений належним чином. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 на визначену дату не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". В свою чергу, позивач зазначає, що він тимчасово, з кінця серпня 2025 року проживає без реєстрації за місцем реєстрації місця проживання своєї дружини по АДРЕСА_1 , про що було 27.08.2025 отримано довідку для подальшого її пред`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перед поїздкою для уточнення даних ОСОБА_1 із застосунку Резерв+ (кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів) дізнався про те, що він знаходиться у розшуку. Після звернення 28.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних та з`ясування причин розшуку, позивачу було повідомлено, що він порушив ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, адже 01.07.2025 він повинен був отримати повістку у відділенні Укрпошти, відповідно до якої необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 03.07.2025 о 09:00 год. для звірки даних. 28.08.2025 позивачу надали копію протоколу № 5030 про адміністративне правопорушення від 20.08.2025, який складено без його участі. У цій копії протоколу були заздалегідь проставлені галочки, де ОСОБА_1 необхідно було розписатися та зазначили про можливість написати про згоду чи незгоду з протоколом. При отриманні копії протоколу працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не роз`яснили позивачу жодних прав чи обов`язків, зокрема його право з`явитися на розгляд справи. Навпаки, зазначили, що дані оновлено (підтверджується витягом з Резерв+), з розшуку знімуть, більше приходити не потрібно. 04.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування причин незняття його з розшуку. В ТЦК та СП його знову запевнили, що він буде знятий з розшуку, а також йому надали постанову № 5030 від 29.08.2025 по справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та реквізити для сплати призначеного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. При цьому, ОСОБА_1 не отримував передбачених чинним законодавством документів, а саме мобілізаційного розпорядження, повістки, розпорядження, при отриманні яких у військовозобов`язаного виникає обов`язок прибуття до ТЦК та СП. Позивач не був повідомлений про надіслання йому повістки ні на телефон, номер якого наявний у ТЦК та СП, ні в поштову скриньку. Тобто, при складенні протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення були відсутні будь-які докази, які б свідчили про належне вручення позивачу повістки. Відповідачем не було вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Навпаки, у ТЦК та СП позивача запевнили, що йому не потрібно з`являтися на розгляд справи. Він надав усні пояснення, що не отримував повістки та зазначив про це у протоколі. В оскаржуваній постанові вказано, що 01.07.2025 позивач повинен був отримати повістку на 03.07.2025, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 було порушено визначені чинним законодавством строки явки за повісткою - 10 днів для осіб, які мешкають в інших населених пунктах. Оскаржувана постанова № 5030 не містить конкретизованої норми Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яку позивач порушив. Оскаржувана постанова та її копія відповідно до вимог ст. 285 КУпАП позивачу не вручалася та не надавалася. В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 повинен був з`явитися для уточнення даних. При цьому, у Резерві+ стоїть відмітка, що дані уточнені. Позивач особисто кожні 90 днів подавав документи в паперовому вигляді до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення відстрочки відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яка передбачає, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. Після з`явлення функціоналу про оформлення відстрочки через кабінет військовозобов`язаного Резерв+, відстрочка, яка наразі діє, оформлена без фізичної явки до ТЦК та СП, тобто з автоматичною перевіркою необхідних для відстрочки документів, що дає висновок про можливість отримання інформації/персональних даних про військовозобов`язаного у розпорядників інформації. Стаття 210 КУпАП містить примітку, в якій зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Відповідач мав та має можливість отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями, яких є державні органи.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить скасувати оскаржувану постанову № 5030 від 29.08.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Позивач також просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 09.09.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 відзиву, заперечення на позов суду не надали.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2025 року ОСОБА_1 було надіслано ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку № 4076892 від 23.06.2025 щодо необхідності з`явитися до цього відділу на 09:00 год. 03 липня 2025 року для уточнення даних (номер поштового відправлення 270) /а.с. 37, 38/.

З поштової довідки на рекомендованому листі вбачається, що вказану вище повістку (номер поштового відправлення 270) не вручено позивачу ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою /а.с. 39/.

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Із наявної у матеріалах справи копії поштової довідки на рекомендованому повідомленні вбачається, що повістку позивачу ОСОБА_1 не було вручено у зв`язку із відсутністю його за вказаною адресою, тобто на підставі пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, він вважається належним чином оповіщеним про виклик його до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що спростовує твердження позивача про відсутність доказів про належне вручення йому повістки.

20 серпня 2025 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 5030 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за фактом неявки військовозобов`язаного ОСОБА_1 до цього відділу по повістці на 09:00 год. 03.07.2025 для звірки облікових даних та з питань проходження військово-лікарської комісії /а.с. 40/.

У цьому протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він повістку не отримував, ніхто про повістку йому не сповістив, з протоколом не згодний /а.с. 40/.

У протоколі також було вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відбудеться о 10:00 год. 29 серпня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет № 12 /а.с. 40/.

29 серпня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 5030 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою останнього визнано винним у вчиненні цього правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн /а.с. 41/.

У цій постанові зазначено, що в ході перевірки документів ОСОБА_1 встановлено, що 01.07.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 повинен був отримати повістку у відділенні Укрпошти, відповідно до якої йому належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 03.07.2025 о 09:00 год для звірки даних та з питань проходження військово-лікарської комісії. У поштовому повідомленні було проставлено відмітку про повернення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, тобто ОСОБА_1 був оповіщений належним чином. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 на визначену дату не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особлий період.

Вказана правова норма є бланкетною, тобто такою, що не містить повного опису своїх ознак, а відсилає до іншого нормативного акта, закону, інструкції чи положення для їх уточнення.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (яку, як вказано в оскаржуваній постанові, порушено ОСОБА_1 ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (яку, як вказано в оскаржуваній постанові, порушено ОСОБА_1 ) громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Щодо порушення Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, то в оскаржуваній постанові взагалі не вказано, яку саме норму цього Порядку було порушено ОСОБА_1 .

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З аналізу вказаної вище примітки вбачається, що уповноважений представник зокрема територіального центру комплектування та соціальної підтримки може отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами і відповідно у зв`язку із цим особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

У повістці № 4076892 від 23.06.2025 вказано, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме для уточнення даних /а.с. 37/.

При цьому, в оскаржуваній постанові від 29.08.2025 вказано, що позивач не з`явився по повістці для звірки даних та з питань проходження військово-лікарської комісії /а.с. 41/.

В оскаржуваній постанові взагалі не зазначено для уточнення чи звірки яких саме даних потрібно було з`явитися позивачу. У повістці було зазначено, що позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 лише для уточнення даних, натомість в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 також повинен був з`явитися по повістці і для вирішення питань проходження військово-лікарської комісії.

В оскаржуваній постанові та у наданих ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання ухвали суду матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відсутні докази неможливості отримання уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 персональних даних ОСОБА_1 саме з державних реєстрів, щодо уточнення яких він був викликаний та у зв`язку із неуточненням яких стосовно нього було складено оскаржувану постанову.

З витягу із застосунку Резерв+, сформованого 04.09.2025, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має відстрочку до завершення мобілізації на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яка передбачає, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи.

Наявність у ОСОБА_1 зареєстрованої відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації свідчить про те, що у ТЦК та СП вже наявні його відповідні необхідні військово-облікові дані.

У позовній заяві позивач стверджує, що 28 серпня 2025 року він особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, адже 27.08.2025 отримав довідку Відділу соціального захисту населення та надання адміністративних послуг Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо його тимчасового проживання без реєстрації за іншою адресою, відмінною від його зареєстрованого місця проживання, та з`ясування причин розшуку.

З витягу із застосунку Резерв+ вбачається, що цього ж дня, а саме 28 серпня 2025 року, позивачем було уточнено дані щодо його місця проживання, а саме вказано адресу: АДРЕСА_1 /а.с. 21/.

Однак, незважаючи на уточнення даних 28 серпня 2025 року із офіційним внесенням їх до застосунку Резерв+, ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено оскаржувану постанову від 29 серпня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо неявки за повісткою для уточнення даних та питань проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 (далі Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд зауважує, що оскаржувана постанова взагалі не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, які аналізувалися уповноваженою особою при винесенні цієї постанови.

Суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким було винесено оскаржувану постанову та який є відповідачем у справі, не надано суду відзиву, заперечення на позов та не спростовано позовні вимоги.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким було винесено оскаржувану постанову, не надав суду належних та достатніх доказів правомірності цієї постанови № 5030 від 29.08.2025 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи те, що належним відповідачем у даній справі є саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена оскаржувана постанова, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як належного відповідача, підлягають задоволенню у повному обсязі.

В свою чергу, враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не виносив оскаржувану постанову, не діє як самостійний суб`єкт владних повноважень, не є окремою юридичною особою, а є лише відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 слід відмовити, як у пред`явлених до неналежного відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище у сукупності, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову № 5030 від 29.08.2025, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідачів понесених ним судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 72, ст. 77, 243-246, 250, 255, 286, 293, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 5030 від 29 серпня 2025 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити, як у пред`явлених до неналежного відповідача.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий О.С. Кириченко