Справа № 320/33667/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року № 320/33667/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиці А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся виконувач обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі позивач) з позовом до комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- зобов`язати комунальне некомерційне підприємство «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л» м. Київ 02125, привести захисну споруду цивільного захисту - сховище №100143, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26 літ. «Л», у стан готовності до використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579.

Позовні вимоги мотивовані тим, що комунальне некомерційне підприємство «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту - сховища №100143, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26 літ. «Л», яке за результатами оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту визнане не готовим до використання за призначенням. Таким чином, з огляду на ведення на території України воєнного стану та постійну загрозу обстрілів, відповідна захисна споруда не здатна забезпечити захист цивільного населення, а в разі використання її за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей, що обумовило необхідність звернення прокурора в інтересах держави до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив, вказавши, що сховище №100143 було приведено у стан готовності за призначенням для захисту пацієнтів, співробітників та населення від майже щоденних ракетних атак, та може використовуватися в подальшому з метою захисту цивільного захисту.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.

Cлідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 20.09.2022 №0000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України, розпочатого за фактом неналежного здійснення службових обов`язків службовими особами Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації при забезпеченні цивільного захисту на території Дніпровського району столиці, що стало наслідком пошкодження, руйнування та знищення споруд цивільного захисту.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що на обліку у відділі з питань цивільного захисту Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває сховище №100143, яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26, літ «Л».

Відповідно до технічного паспорту на сховище №100143, за результатами проведення його технічної інвентаризації, останнє має площу 530,7 кв.м., розташоване у підвальному приміщенні п`ятиповерхового закладу охорони здоров`я, побудоване та прийняте в експлуатацію у 1987 році та розраховано на укриття 100/50 осіб.

Згідно з наказом Департаменту комунальної власності м. Києва від 09.04.2022 №199 вказане сховище з квітня 2022 року на праві оперативного управління закріплено за комунальним некомерційним підприємством «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації).

Під час досудового розслідування прокурором з`ясовано, що спеціалістами ДСНС України, в тому числі і комісійно, неодноразова проводилась оцінка стану готовності цієї захисної споруди цивільної оборони. Так, зокрема, оцінка стану готовності захисної споруди цивільного захисту Nє 100143 здійснювалася 08.05.2013, 25.07.2014, 17.03.2015, 06.04.2016, 25.05.2017, 07.06.2018, 28.02.2019, 26.02.2020 та 07.06.2023.

За результатами проведення 08.05.2013, 25.07.2014, 17.03.2015, 06.04.2016, 25.05.2017, 07.06.2018, 28.02.2019, 26.02.2020 та 07.06.2023 оцінки стану готовності захисної споруди цивільної оборони до використання встановлено, що сховище №100143 визнавалося не готовим для використання за призначенням.

Зокрема, актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №100143 від 28.02.2019, складеним представниками Дніпровського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві, Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у присутності представника балансоутримувача, яким на той час була Київська міська клінічна лікарня №3, встановлено, що загальний стан захисної споруди оцінюється як аварійний, санітарний стан - незадовільний, загальний стан приміщень - брудні, захаращені майном, будівельним мотлохом. Загальний висновок про стан готовності захисної споруди - не готова.

Згідно з актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №100143 від 26.02.2020 загальний стан захисної споруди оцінюється як аварійний, санітарний стан - незадовільний, загальний стан приміщень - брудні, захаращені майном, підтоплюються. Загальний висновок про стан готовності захисної споруди - не готова.

У подальшому, 07.06.2023 представниками Дніпровського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві, Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровського УП ГУ НІ у м. Києві, у присутності заступника директора з технічних питань Попельнух С.В. проведено оцінку стану готовності захисної споруди цивільного захисту №100143.

За результатами проведеної 07.06.2023 оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №100143 встановлено, шо вказана захисна споруда не готова.

Так, у ході проведення оцінки сховища №100143, зокрема, встановлено, що:

- частина захисно-герметичних дверей демонтована, двері не зачиняються, противибухові пристрої зачиняються з зусиллям;

- система вентиляції замінена на промислову припливно-витяжну систему вентиляцію, що непридатна для сховищ, електроручні вентилятори демонтовані, протипильові фільтри демонтовані, фільтри поглиначі демонтовані, герметичні клапани демонтовані, клапани надмірного тиску відсутні, прилад для виміру підпору повітря відсутній, фільтри системи регенерації повітря відсутні, регенеративні патрони відсутні; ??

- відсутня схема водопостачання, відсутні покажчики руху води, лабораторні дослідження якості питної води у баках не проводились;

- ??стан каналізаційної системи: насоси відкачування відсутні; запірна арматура не обслуговується; санвузли зачинені;

- ??система електропостачання та електроосвітлення не містить написів;

- ??приміщення не міcтить схеми евакуації; ??відсутні вимірювальні прилади температурно-вологісного режиму і параметрів повітряного середовища приміщень захисної споруди; ??

- відсутні документи, що регулюють його роботу за функціональним призначенням, а також документи, що посвідчують проведення щорічних оглядів захисної споруди; ??

- приміщення дизельної електростанції захаращене, захисні двері у ньому демонтовані, протипожежний стан у ньому незадовільний, протипилові фільтри відсутні, герметичні клапани відсутні, аварійні світильники відсутні, документи, що регулюють роботу приміщення дизельної електростанції відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неприведення сховища №100143 у стан, придатний для його використання за призначенням з метою захисту мешканців столиці, виконувач обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі Закон №1932-XII) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно з положеннями статті 3 Закону №1932-XII підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення.

Цивільним захистом відповідно до статті 4 Кодексу є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Статтею 20 Кодексу визначено, що до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, тощо.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 цього Кодексу громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 32 Кодексу сховище - це герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Кодексу для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Частиною п`ятою статті 32 Кодексу передбачено, що порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною восьмою статті 32 Кодексу визначено, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 (далі Порядок №138) визначено, що утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до пункту 4 Порядку №138 фонд захисних споруд створюється міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання відповідно до Кодексу цивільного захисту України.

Пунктом 3 Порядку №138 передбачено, що балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Пунктом 9 Порядку №138 передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно з пунктом 10 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме:

- не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту;

- не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Відповідно до пункту 11 Порядку №138 вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Згідно з пунктом 4 розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 (далі Вимоги №579), фонд захисних споруд складається із захисних споруд (сховищ та протирадіаційних укриттів), зокрема, швидкоспоруджуваних споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (далі - споруди фонду захисних споруд) і є основним засобом колективного захисту населення.

Згідно з пунктом 1 розділу II Вимог №579 споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Відповідно до пункту 7 розділу II Вимог №579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Пунктом 6 розділу VIII Вимог №579 визначено, що балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (протирадіаційного укриття).

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу VI Вимог №579 для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

За підпунктом 2 пункту 2 розділу VI Вимог №579 оцінка стану готовності захисних споруд здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 пункту 2 розділу VI Вимог №579 результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимог №579 визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 розділу VI Вимог №579 під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2 розділу VI Вимог №579 у разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.

Отже, чинним законодавством України встановлено обов`язок власників/балансоутримувачів захисних споруд цивільного захисту утримувати такі споруди у стані готовності до використання за призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання листів Комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.03.2022 та від 06.04.2022, Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.03.2022, Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.04.2022, Департаментом комунальної власності міста Києва видано наказ «Про закріплення майна комунальної власності міста Києва за КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» від 09.04.2022 №199.

Вказаним наказом майно комунальної власності територіальної громади міста Києва - сховище №100143 закріплено на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством «Київський міський центр нефрології та діалізу».

Отже, захисна споруда цивільного захисту №100143, розташована за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л», перебуває на балансі комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Тобто, саме на відповідача покладено обов`язок утримувати у стані готовності до використання за призначенням сховище №100143, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л».

Однак, відповідачем, в порушення вимог статті 32 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 9, 10 Порядку, розділу II Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, упродовж тривалого часу не здійснюються заходи щодо готовності сховища розташованого м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л», що підтверджується актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища №100143 від 07.06.2023 та протоколом огляду місця події від 07.06.2023, копії яких долучено до матеріалів справи.

Як стверджує відповідач, ним проведено ряд ремонтних робіт у захисній споруді та на підтвердження своїх доводів надано фото приміщення сховища.

Разом з тим, слід зазначити, що надані відповідачем фото не є належними доказами, які спростовують факт тривалого невиконання обов`язків щодо належного утримання об`єкту цивільного захисту починаючи з дати закріплення такого об`єкту на праві оперативного управління за відповідачем, а також не підтверджують, що сховище на даний час перебуває у стані, придатному для його використання за функціональним призначенням.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до частини восьмої статті 7 цього Закону припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Згідно з приписами статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Обов`язок виконувати законну вимогу органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства передбачений статтею 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пунктом 15 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України.

У цьому випадку ігнорування вимог органу ДСНС України призвело до того, що захисна споруда цивільного захисту №100143, розташована за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л», на час розгляду цієї справи не може використовуватись за призначенням для укриття цивільного населення від засобів масового ураження на особливий період.

Суд зауважує, що систематичне невжиття відповідачем визначених законодавством заходів щодо приведення сховища до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду у справах №826/12192/16 від 03.10.2018 та № 820/5164/15 від 25.07.2019.

Вказане свідчить про тривале невиконання відповідачем вимог статті 32 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 9, 10 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138, Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС від 09.07.2018 № 579, тому наявні підстави для зобов`язання комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л» м. Київ 02125, привести захисну споруду цивільного захисту - сховище №100143, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26 літ. «Л», у стан готовності до використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579.

Окремо суд зауважує, що на час розгляду цієї справи на території України зберігається реальна загроза для життя громадян, у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації.

Відповідно до статті 4 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Тобто, держава повинна вживати заходів для створення належних умов з метою захисту життя і здоров`я людей від надзвичайних ситуацій та від негативних наслідків ведення бойових дій.

Отже, забезпечення захисту населення від надзвичайних ситуацій та негативних наслідків бойових дій шляхом створення умов для перебування громадян у захисних спорудах цивільного захисту та надання допомоги постраждалим в умовах воєнного стану беззаперечно становить інтерес держави.

У цьому випадку прокурор звертається з позовом на захист інтересів держави у зв`язку із невиконанням та порушенням вимог законодавства у сфері цивільного захисту з боку відповідача, що призводить до порушення державних інтересів та встановлених гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя та здоров`я, насамперед, в умовах збройної агресії проти України.

Саме неготовність захисної споруди цивільного захисту відповідача до використання за призначенням зумовила звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави. Оскільки сховище знаходиться на території м. Києва, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві є органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави у зазначених правовідносинах, а тому позов поданий прокурором в інтересах держави в його особі.

При цьому, спір у цій справі стосується невиконання відповідачем вимог законодавства щодо утримання та експлуатації захисної споруди цивільного захисту, що призводить до загрози життю та здоров`я населення, адже на теперішній час на території України проходять бойові дії та систематично наносяться ракетні удари по різним об`єктам інфраструктури, які знаходяться на її території.

Тож, внаслідок неналежного утримання відповідачем захисної споруди цивільного захисту порушуються інтереси держави, а працівники, пацієнти підприємства та мешканці столиці позбавляються права на можливість безпечного укриття в сховищі під час війни та ядерної загрози.

Обраний прокурором спосіб захисту порушених інтересів держави спрямований, зокрема, на підвищення обороноздатності країни в умовах збройної агресії, а також захист життя та здоров`я людей, спонукання відповідача належно виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання щодо утримання захисної споруди цивільного захисту в належному стані.

Разом з цим, з аналізу приписів статей 17-1, 68 Кодексу цивільного захисту України та Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу від 13.12.2019 № 711), вбачається, що органи Державної служби України з надзвичайних ситуацій, виконуючи наглядову (контролюючу) функцію та при виявленні порушень, мають право звертатись до адміністративного суду лише з позовами про допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності») та про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд.

Водночас, у цьому випадку підстави для звернення до суду з позовом про допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок відсутні.

У той же час, позовна заява про повне або часткове зупинення роботи підприємства або його будівель (зокрема, сховища) в умовах воєнного стану не є ефективним способом захисту державних інтересів.

При цьому, за наявності у товариства захисної споруди цивільного захисту, враховуючи очевидну загрозу ядерних та ракетних ударів, необхідно невідкладно забезпечити можливість використання такої споруди за цільовим призначенням - в якості сховища для населення, шляхом усунення порушень, які призвели до її неготовності до використання.

Тобто, вжиття органами ДСНС України заходів у вигляді звернення до адміністративних судів з позовами про повне або часткове зупинення роботи установи не відновить порушені інтереси держави, які в даному випадку полягають саме у забезпеченні людей захисними спорудами цивільного захисту, які придатні для використання за призначенням.

Суд зауважує, що прокурор може звернутися до суду в інтересах держави в особі суб`єкта владних повноважень, зокрема, у випадках коли у суб`єкта владних повноважень відсутнє законне право на звернення до адміністративного суду для захисту порушеного права та в інтересах держави.

Таку позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №820/1382/17, в якій Верховний Суд погодився з правомірністю позову прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДСНС України у Харківській області до балансоутримувача захисної споруди цивільного захисту про зобов`язання вчинити дії.

Отже, для того, щоб інтереси держави не залишились незахищеними і сховище було приведено у стан готовності, шляхом усунення порушень, які унеможливлюють забезпечення захисту життя та здоров`я людей в умовах воєнного стану, прокурор обґрунтовано звернувся із вказаним позовом до суду.

Зазначене свідчить про наявність виключного випадку для вжиття заходів представницького характеру відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

При вирішенні даної справи судом враховано позицію щодо правомірності звернення прокурора в інтересах держави в особі відповідного Головного управління ДСНС України, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №820/4717/16 та у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 820/5164/15.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, викладені в позовній заяві доводи прокурора є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов виконувача обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до комунального некомерційного підприємства «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати комунальне некомерційне підприємство «Київський міський центр нефрології та діалізу» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , вул. Петра Запорожця, 26 літ. «Л» м. Київ 02125, привести захисну споруду цивільного захисту - сховище №100143, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26 літ. «Л», у стан готовності до використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.