Справа № 420/10686/25
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10686/25

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

11 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо відмови у нарахуванні та виплати йому на день звільнення 23.01.2025 року компенсації за невикористані додаткові відпустки передбачені ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за період із 2019 року по 2025 рік;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування та виплату компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за період із 2019 року по 2025 рік.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу за контрактом в ДПСУ. Остання штатна посада: інспектор прикордонної служби 2 категорії дозиметриста групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б). Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №54 - ОС від 23.01.2025 року був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. Однак, при звільнені йому не було виплачена компенсація за невикористані додаткові відпустки передбачені ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за період із 2019 року по 23.01.2025 року. 24.03.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату заборгованості. Однак, листом від 05.04.2025 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його вимог.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що в додатку 4 Переліку військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби, які пов`язані з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, затвердженого постановою 702, то даний перелік посад стосується військовослужбовців які проходять військову службу на відповідних місцевостях передбачених додатком 1 Переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, проходження військової служби (крім військовослужбовців строкової служби) в яких дає право на щорічну, додаткову відпустку, затвердженого постановою 702. Таким чином, вимога щодо визнання дій відповідача щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч.4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови 702 протиправними не підлягає задоволенню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що Інструкцією № 558 не передбачена виплата компенсації за невикористану додаткову відпустку, а лише за поточний рік. Крім того, щодо трактування позивачем додатку 4 Переліку військових посад виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, затвердженого постановою 702, апелянт зазначив, що даний перелік посад стосується військовослужбовців, які проходять військову службу на відповідних місцевостях, передбачених додатком 1 Переліку місцевостей з особливими умовами, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, проходження військової служби в яких дає право на щорічну додаткову відпустку у відповідності до постанови № 702.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , у період з 12.03.2019 по 23.01.2023 проходив військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПС України, що підтверджується довідкою про перебування на посадах (а.с. 25).

Наказм начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України №54-ос від 23.01.2025 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення, згідно з підпунктом «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без надання права носіння військової форми одягу.

Вислуга років станом на 23 січня 2025 року становить: календарна - 06 р. 10 м. 01 дн., пільгова - 02 р. 11 м. 04 дн., усього: 09 р. 09 м. 05 дн. Виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік.

Відповідно до ч. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами та доповненнями) виплатити грошову компенсацію за 25 (двадцять п`ять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 30 (тридцять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2025 рік.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 06 повних календарних років служби у сумі 73254 грн. 90 коп.

Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 23 січня 2025 року (а.с. 9).

24 березня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити виплату коштів за невикористану додаткову відпустку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.

05 квітня 2025 року НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України листом №08/Г-92/117 повідомив, що здійснити виплату коштів за невикористану додаткову відпустку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, не вважається за можливе, оскільки місцевість, у якій проходив військову службу позивач не включена до переліку, затвердженого вищезазначеною постановою.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що в період 2019-2025 роки ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної прикордонної служби України на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку 7 календарних днів, а тому має право на отримання компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови №702, а НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року № 702 за період з 12.03.2019 по 23.01.2025.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регламентовано право військовослужбовців на відпустки і порядок їх надання та відкликання з них.

Частиною четвертою статті 10-1 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток.

На виконання частини четвертої статті 10-1 Закону № 2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 01.08.2012 № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах».

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно довідки про перебування на посадах від 01.05.2025, наданої НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, в період з:

- 12.03.2019 по 05.05.2019 ОСОБА_1 перебував на посаді молодший інспектора прикордонного контролю групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України;

- 05.05.2019 по 09.07.2020 перебував на посаді інспектора прикордонного контролю 3 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип 5) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України;

- 09.07.2020 по 09.07.2021 перебував на посаді інспектора прикордонного контролю 2 категорії дозиметрист 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного прикордонної служби України;

- 09.07.2021 по 20.06.2022 перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметрист 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України;

- 20.06.2022 по 13.09.2023 перебував на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії водієм відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України;

- 13.09.2023 по 23.01.2025 перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметрист 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Тобто, в період 2019-2025 роки ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної прикордонної служби України на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку 7 календарних днів, а тому має право на отримання компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови КМУ від 01.08.2012 №702, а НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року № 702 за період з 12.03.2019 по 23.01.2025.

В свою чергу, додатком 4 Переліку військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби, за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702, визначені посади військовослужбовців, які проходять службу у підрозділах, що виконують завдання з охорони державного кордону органів Держприкордонслужби, зокрема, у відділеннях інспекторів прикордонної служби - інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 категорії, інспектор прикордонної служби 2, 3 категорії дозиметрист, молодший інспектор прикордонної служби 1, 2 категорії 7 календарних днів.

Згідно з пунктом 17 статті 10-1 Закону № 2011-XII в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені пунктами першим, шостим та дванадцятим цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених пунктом першим цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Відповідно до пункту 18 статті 10-1 Закону № 2011-XII під час дії воєнного стану військовослужбовцям надається частина щорічної основної відпустки загальною тривалістю не більше 30 календарних днів, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більше 10 календарних днів. Кожна із зазначених відпусток надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Пунктом 19 статті 10-1 Закону № 2011-XII передбачено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі № 620/4218/18 висновувала, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпустки. Однак Законом № 2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Водночас, у разі невикористання додаткової відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо.

Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується, зокрема, статтею 10-1 Закону № 2011-ХІІ.

За приписами п.6 розділу 8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам, у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Отже, при звільненні військовослужбовець Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби якого було пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснювалося в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, матиме право на компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої частиною четвертою статті 10-1 Закону № 2011-XII, якщо військову посаду, яку вій займав під час проходження військової служби, віднесено до переліку посад додатка 4 до постанови № 702.

З викладеного вбачається, що доводи апеляційної скарги, що Інструкцією № 558 не передбачено виплата компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки суперечать приписам п.6 розділу 8 Інструкції.

Доводи апелянта, що затверджений додаток 4 Переліку військових посад, виконання обов`язків військової служби, які пов`язані з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, стосується лише військовослужбовців, які проходять військову службу на відповідних місцевостях передбачених додатком 1 Переліку місцевостей з особливими умовами, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, проходження військової служби в яких дає право на щорічну додаткову відпустку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки постанова № 702 жодних вказівок з цього приводу не містить.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 квітня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко