Справа № 160/33381/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33381/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 р. (суддя Ремез К.І) в адміністративній справі №160/33381/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025р. у справі №160/33381/24 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України розглянути його рапорт від 28 жовтня 2024 р. про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні п`ятьох дітей.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 р. частково задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат та стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким заяву про розподіл судових витрат задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що обсяг наданої правничої допомоги та її вартість є надто завищеними. Адвокат, виходячи із конкретних обставин справи, самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій, задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Суд першої інстанції на власний розсуд визначив обсяг наданих послуг, без наведення відповідної аргументації та без посилання на відповідні докази, формально зазначивши, що вчинення адвокатом дій в межах справи не зайняло великої кількості часу, оскільки справа є типовою та незначної складності, чим допустив незаконне втручання у відносини між адвокатським об`єднанням та клієнтом.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін. Відзив обґрунтовано тим, що правова кваліфікація спору є стандартною для адміністративних спорів (визнання бездіяльності відповідача протиправною та

зобов`язання вчинити певні дії). Розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в

розмірі 41000,00 грн. є не спів мірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Вказані витрати, явно перевищують середньо ринковий рівень аналогічних послуг адвокатів у регіоні.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення здійснюється також в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що не усі надані позивачу послуги відносяться до правничої допомоги, тому обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, враховуючи, що вказана справа є типовою та незначної складності, визначив витрати за надання правничої допомоги, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в розмірі 1 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за

рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється

судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач заявив до відшкодування за рахунок відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 41000,00 грн.

На підтвердження цих витрат він надав копію договору про надання юридичної (правничої) допомоги № 14/06/2024 від 14 червня 2024 р. та Додаток № 1 до нього; акт приймання-передачі наданих послуг від 09 квітня 2025 р. на суму 41000,00 грн. (усна консультація - 1500,00 грн., складання рапорту щодо звільнення з військової служби - 3500,00 грн., аналіз реєстру судових рішень - 1000,00 грн., зустріч з клієнтом - 1000,00 грн., складання позовної заяви - 8000,00 грн., складання відповіді на відзив - 5000,00 грн., складання процесуальних документів (заява про прискорення розгляду справи) - 1000,00 грн., гонорар успіху - 20000,00 грн.

Щодо «гонорару успіху» слід зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 р. у справі №904/4507/18 досліджувала питання «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За умовами Додатку № 1 до договору про надання юридичної (правничої) допомоги №14/06/2024 від 14 червня 2024 р. преміальна частина винагороди сплачується у випадку досягнення позитивного результату для клієнта, тобто по суті вона і є "гонораром успіху", який в контексті висновків Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, не є обов`язковим для відшкодування за рахунок відповідача.

Також, як зазначено вище, відшкодовуються витрати, пов`язані з розглядом справи, тому витрати на такий вид роботи адвоката, як складання рапорту, стягненню з відповідача не підлягають.

Зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції у випадку звернення до суду не можна віднести до окремого виду юридичних послуг.

Усна консультація стосувалась питання звільнення позивача з військової служби, а не питання звернення до суду, тому також відшкодуванню не підлягають.

Аналіз реєстру судових рішень є передумовою та складовою частиною підготовки позовної заяви, тому цей вид робіт окремому відшкодуванню не підлягає.

Щодо витрат, пов`язаних із складанням відповіді на відзив, заяви про прискорення розгляду справи, то вони також не підлягають відшкодуванню, оскільки, за приписами частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах незначної складності, до якої було віднесено даний спір, заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягають витрати на правову допомогу - складання позовної заяви. В акті приймання-передачі наданих послуг зазначена послуга оцінена сторонами у 8000 грн. без визначення жодних критеріїв на обґрунтування її розрахунку. Суд першої інстанції визначив до відшкодування витрати на суму 1000,00 грн., виходячи з принципів розумності, обґрунтованості та складності справи.

Враховуючи те, що додаткове рішення ухвалено судом першої інстанції із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 р. в адміністративній справі №160/33381/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 15 жовтня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш