Справа № 520/5534/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 жовтня 2025 року № 520/5534/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Кепітал Україна" (вул. Залютинська, буд. 4, м. Харків, 61177, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Кепітал Україна" (далі по тексту позивач, ТОВ «ТКУ», товариство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган, владний суб`єкт, суб`єкт владних повноважень) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Харківській області від 22.11.2024 №5351-п «Про проведення відповідно до п.п 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Кепітал Україна» ();

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.02.2025 №4 про завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2024 року у сумі 629 909 грн., від 10.02.2025 №4 про застосування штрафних санкцій на суму 1 020 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Терра Кепітал Україна» з приводу правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість з податкової декларацією з ПДВ за жовтень 2024 року, на підставі наказу від 22.11.2024 №5351-п, без повідомлення позивача про її проведення через перебування директора у відпустці з 01.08.2024 на період дії воєнного стану про що було повідомлено ГУ ДПС листом б/н від 18.11.2024 р., а також зміну місцезнаходження товариством про що було повідомлено відповідача листом 20.12.2024 р.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області складено акт від 03.01.2025 №225/20-40-07-04-05/43353040 на підставі висновків якої прийнято спірні податкові повідомлення - рішення.

Вважає наказ ГУ ДПС у Харківській області від 22.11.2024 №5351-п про призначення перевірки та прийняті податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 14.03.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позову, просить відмовити у його задоволенні, вказуючи, що відповідач діяв в межах чинного законодавства України, а прийняті наказ та податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що прийняті в порядку, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України.

У відповіді на відзив представник позивача не погодився з доводами, викладеними відповідачем, у зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому чинним законодавством України Ренійською РДА 18.11.2019 за №0000889.

Місцезнаходження підприємства станом на 08.11.2024 - м. Харків, вул. Залютинська, буд. 4, а згідно копії витягу з ЄДРЮО, ФО-П та ГО станом на 09.12.2024 р. відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме 06.12.2024 зміна місцезнаходження юридичної особи на м. Київ, пр. Науки, 3.

ГУ ДПС у Харківській області видано наказ від 08.11.2024 №5133-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Терра Кепітал Україна» ()» з питання правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість з податкової декларацією з ПДВ за вересень 2024 року, тривалістю 5 днів.

18.11.2024 посадовими особами ГУ ДПС у Харківській на підставі направлень від 14.11.2024 р. №№ 9925, 9927 та відповідно до наказу №5133-п від 08.11.2024 здійснено вихід за податковою адресою позивача м. Харків, вул. Залютинська, буд. 4 з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Кепітал Україна» з питання правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість з податкової декларацією з ПДВ за вересень 2024 року.

Як стверджує позивач у позовній заяві при виході за податковою адресою позивача м. Харків, вул. Залютинська, буд. 4 посадовими особами контролюючого органу повідомлено охоронця, що буде проводитися перевірка позивача на підставі наказу від 08.11.2024 №5133-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Терра Кепітал Україна», який позивачу надіслано в електронний кабінет.

Охоронець повідомив, що директор на цей час відсутній за податковою адресою ТОВ «Терра Кепітал Україна».

ГУ ДПС у Харківській області було складено акт від 18.11.2024 №10782/20-40-07-04- 05/43353040 «Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Кепітал Україна» () за податковою адресою», який отримано позивачем засобами поштового зв`язку за адресою: Харків, вул. Залютинська, 4, про що свідчить копія поштового конверту.

Як стверджує позивач, ТОВ «Терра Кепітал Україна» через електронний кабінет 18.11.2024 ознайомилось із наказом від 08.11.2024 №5133-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Терра Кепітал Україна» ()» з питання правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за вересень 2024 року.

У зв`язку з цим директор ТОВ «ТКУ» на адресу відповідача через Електронний кабінет направив листа від 18.11.2024, в якому повідомив, що директор перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану з 01.08.2024, не знаходиться у місті Харкові, після виходу із відпустки директора, останній одразу здійснить візит до ГУ ДПС у Харківській області та надасть всі документи, необхідні для перевірки. При цьому до вказаного листа було додано копію наказу №5 від 31.07.2024 за підписом директора Антона Сващенка «Про надання відпустки без збереження зарплати директору Сващенко Антону Андрійовичу», згідно якого відбуває у відпустку без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану з 01 серпня 2024 р.

До ГУ ДПС області підприємством ТОВ «ТКУ» подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.11.2024 № , відповідно до якої від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2024 року складає 629909 грн.

22.11.2024 року ГУ ДПС у Харківській області на підставі, у тому числі п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Кодексу, згідно з якою документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень прийнято наказ № 5351-п «Про проведення відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Кепітал Україна» ()».

22.11.2024 о 10: 27 год. на адресу позивача 22.11.2024 засобами електронного зв`язку в електронній формі, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», на електронний кабінет платника ТОВ «Терра Кепітал Україна» направлено наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 22.11.2024 року № 5351-п, що підтверджується копіями скріншоту з Електронного кабінету.

Також 22.11.2024 р. на адресу позивача: Харків, вул. Залютинська, 4, засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення надіслано письмове повідомлення від 22.11.2024 року № 926, копію наказу ГУ ДПС у Харківській області від 22.11.2024 року № 5351-п про проведення позапланової невиїзної перевірки, запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.11.2024 № 54516/6/20-40-07-04-11, запрошення щодо підписання матеріалів перевірки від 22.11.2024 № 54513, що підтверджується копіями: скріншоту з Електронного кабінету, поштового конверту, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ф.118 від 22.11.2024, фіскального чека.

03.12.2024 позивачем до ГУ ДПС через Електронний кабінет направлено скаргу б/н на протиправні дії інспекторів від 02.12.2024 р. у якій просив скасувати акт від 18.11.2024 №10782/20-40-07-04-05/43353040 «Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Кепітал Україна».

Відповідь на зазначену скаргу надано листом від 12.12.2024 за № 60719/6/20-40-07-09-06, яким повідомлено позивача про те, що службові особи ГУ ДПС при проведенні перевірки ТОВ «Терра Кепітал Україна» та скаладанні акта перевірки про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника за податковою адресою діяли в межах наданих ним повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для порушення дисциплінарних проваджень відсутні.

Позивачем до матеріалів справи надано копію рішення №05/12 від 05.12.2024 єдиного учасника ТОВ «Терра Кепітал Україна» код 43353040 ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., зареєстрованого в Реєстрі за №2083, згідно якого засновник вирішив змінити юридичну адресу Товариства у зв`язку з виробничою необхідністю на нове, а саме визначити місцезнаходження товариства за адресою: м. Київ, пр. Науки, будинок 3.

Згідно копії витягу з ЄДРЮО, ФО-П та ГО станом на 09.12.2024 р. відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ТКУ», а саме 06.12.2024 зміна місцезнаходження юридичної особи на м. Київ, пр. Науки, 3.

Водночас, письмове повідомлення від 22.11.2024 року № 926, копія наказу ГУ ДПС у Харківській області від 22.11.2024 року № 5351-п про проведення позапланової невиїзної перевірки, запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.11.2024 № 54516/6/20-40-07-04-11, запрошення щодо підписання матеріалів перевірки від 22.11.2024 № 54513 позивачу не вручено, поштову кореспонденцію повернено до ГУ ДПС у Харківській області із зазначенням поштовим відділенням у довідці ф.20 причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Отже, у відповідь на запит ГУ ДПС у Харківській області про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.11.2024 № 54516/6/20-40-07-04-11, підприємством не було надано до контролюючого органу копії документів (засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою) за періоди виникнення від`ємного значення з ПДВ, про що складено акти від 23.12.2024 № 11661/20-40-07-04-05/43353040, 27.12.2024 №11792 /20-40-07- 04-5/43353040.

З 23.12.2024 по 27.12.2024 на підставі наказу від 22.11.2024 року № 5351-п, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі ГУ ДПС області), відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, статті 79, підпункту 69.35.1 пункту 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) посадовими особами ГУ ДПС було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА КЕПІТАЛ УКРАЇНА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року.

Підставою для проведення перевірки стало подання підприємством ТОВ «ТКУ» податкової декларації з податку на додану вартість від 19.11.2024 № , відповідно до якої від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2024 року складає 629909 грн., тобто з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., передбачених приписами підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПКУ.

За результатами проведеної перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА КЕПІТАЛ УКРАЇНА» (), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року.» (далі по тексту акт перевірки).

За висновками вказаного акту перевірки, перевіркою дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення ТОВ «ТЕРРА КЕПІТАЛ УКРАЇНА» (код за ):

1). п. 44.1. п.44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 п.198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Кодексу, що призвело до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації) за жовтень 2024 року всього у сумі 629909 гривень.

2). п. 44.3, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п 121.1 ст. 121 Кодексу, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

3). п. 44.6 ст.44 Кодексу підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Отже, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області складено податкові повідомлення-рішення:

1) від 10.02.2025 №4 про завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2024 року у сумі 629 909 грн.,

2) від 10.02.2025 №4 про застосування штрафних санкцій на суму 1020 грн.

Не погоджуючись з прийнятим наказом № 5351-п «Про проведення відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Кепітал Україна» ()» та податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, прийнятими з порушенням процедури та такими, що підлягають скасуванню як незаконні, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.20.1.4 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Положеннями підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Крім того, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній не позбавлений такого права.

Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 названого Кодексу, який встановлює, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5. ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанови Верховного Суду від 10.05.2022 у справі № 804/2455/18, від 11.02.2021 у справі

№ 802/549/16-а, від 07.08.2025 № 420/37047/23).

Такий правовий висновок також підтриманий Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 23.05.2022 у справі № 810/3116/18.

Як вже встановлено судом спірний наказ про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки 22.11.2024 р. направлено засобами електронного зв`язку в електронній формі, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», на електронний кабінет платника ТОВ «Терра Кепітал Україна», а також разом із письмовим повідомленням від 22.11.2024 року № 926, запитом про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 22.11.2024 № 54516/6/20-40-07-04-11, запрошенням щодо підписання матеріалів перевірки від 22.11.2024 № 54513 було направлено на адресу Товариства (м. Харків, вул. Залютинська, буд. 4) рекомендованим листом № 824, який було повернуто до контролюючого органу відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання», тобто, з причин, незалежних від контролюючого органу.

Водночас довідка поштового відділення ф.№20 не містить дати повернення рекомендованого листа до контролюючого органу, а також не встановлена судом з трекінгу офіційного вебсайту «Укрпошта».

При цьому позивачем не наведено поважності причин неотримання ним у період з 22.11.2024 по 06.12.2024 за зареєстрованою адресою місцезнаходження товариства - вул. Залютинська 4, м. Харків, спірного наказу з повідомленням, запрошенням та запитом.

У постанові від 06.08.2019 у справі № 520/8681/18 Верховний Суд виклав правовий підхід щодо застосування норм статті 42, пункту 79.2 статі 79 ПК України у правовідносинах, в яких спір стосувався правомірності дій контролюючого органу при призначенні та проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки як підстави позову про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Відповідно до встановленого судами попередніх інстанцій у тій справі факту повернення поштового відправлення з позначкою «за закінченням терміну зберігання», яким було направлено платнику наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки, скерованого на податкову адресу платника податків рекомендованим поштовим відправленням, Верховний Суд зробив висновок, що платник податків вважається таким, що належним чином повідомлений про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

При цьому згідно з пунктами 45.2 та 45.3 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Платник податків, який обирає спосіб взаємодії з контролюючим органом засобами електронного зв`язку в електронній формі, зобов`язаний під час обрання способу взаємодії повідомити контролюючому органу свою електронну адресу (адреси) шляхом внесення цієї інформації до своїх облікових даних через електронний кабінет.

Відповідно до п.п. 16.1.11. п. 16.1 ст. 16 ПКУ платники податків зобов`язані повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Водночас матеріали справи позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достатніх та достовірних, у розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України, доказів повідомлення позивачем контролюючого органу про зміну місцезнаходження товариства з 06.12.2024 року.

При цьому, як встановлено судом в ході розгляду судової справи, рішення владного суб`єкта направлялося позивачеві як на адресу місцезнаходження юридичної особи згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань так і засобами електронного зв`язку в електронній формі до електронного кабінету позивача, а відтак неналежна організація позивачем отримання поштової кореспонденції за місцем реєстрації та відсутність контролю у власному електронному кабінеті платника податків та неповідомлення контролюючого органу про зміну місцезнаходження свідчить про недобросовісне ставлення до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, а також обов`язку повідомити контролюючий орган про зміну місцезнаходження, через що необізнаність платника з наказом про проведення перевірки виникла через нехтування або ухилення від виконання таких обов`язків без поважних причин.

Також суд враховує, що відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пунктів 85.2, 85.6 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), які б підтверджували задекларовані об`єкти оподаткування, суми податкових зобов`язань, дотримання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункт 85.4 статті 85 ПК України.

Отже, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацом другим пункту 44.7 цієї статті в редакції до внесення змін Законом від 16.01.2020 №466-ІХ), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Така теза неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, але не виключно, у постановах від 05.05.2020 (справа №826/678/16), від 16.04.2020 (справа №826/7760/15), а також у постановах від 20.03.2020 у справі №2а-9423/12/2670, від 09.10.2019 у справі №808/9397/13-а, від 05.05.2020 у справі №826/678/16.

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9).

Відповідно до положень пункту 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

З огляду на вказані норми права підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності не підтверджених відповідними первинними документами.

Таким чином, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.

Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Отже платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Таким чином, у разі якщо до закінчення перевірки або протягом десяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.

Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 28.10.2021 у справі №802/880/18-а, від 06.09.2022 у праві №640/772/21, від 14.12.2022 у справі № 640/637/19, від 07.02.2023 у справі №640/9880/19, від 03.10.2023 у справі №420/534/20, від 24.10.2024 у справі 160/4504/23.

Щодо правомірності висновків контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, суд виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено статтею 200 ПК України.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За змістом пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу ( п.200.11 ст. 200 ПК України).

У силу приписів ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання вищевказаних документів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи.

За приписами частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з положеннями статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, жодного доказу на підтвердження направлення на адресу документів, що стосуються предмету документальної позапланової невиїзної перевірки, як до початку перевірки, під час її проведення, так і після її завершення, позивачем не надано.

Головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Слід зазначити, що висновки акта перевірки ґрунтуються виключно на підставі даних контролюючого органу, оскільки платник податків не надав посадовим особам документи, пов`язані із предметом перевірки.

Однак, обов`язок платника податків надавати усі первинні документи, пов`язані із предметом перевірки, знаходиться у прямій залежності від факту реальної обізнаності платника податків із призначеною відносно нього перевіркою та її предметом і забезпечення йому можливості взяти участь у її проведенні. Як вже зазначалось, за змістом пункту 85.2 статті 85 ПК України такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

В ситуації, яка склалась, відповідачем дотримано вимоги податкового законодавства та документи слід вважати врученими платнику податків з дотриманням вимог пунктів 42.2, 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Судом також враховано, що в порушення пп. 16.1.11, пп. 16.1.13 п. ст. 16, ст. 45 ПК України від ТОВ "ТКУ" не надходило будь-якого повідомлення про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.02.2025 №4 про застосування штрафних санкцій на суму 1 020 грн за ненадання платником податків до перевірки первинних документів.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що скасування судом податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.02.2025 №4 лише з процедурних підстав (в частині порушення організації та проведення позапланової перевірки), призводить до фактичної легалізації права на бюджетне відшкодування без проведення перевірки як цього вимагає п.78.1.8 ст.78 Податкового кодексу України.

Саме з причин неможливості перевірити правомірність від`ємного значення, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення, котре стосується лише перевірки декларації за конкретний період.

А тому перевірка судом копій документів, не наданих до перевірки контролюючому органу, а наданих до суду, як доказ їх наявності у позивача та підстава для скасування податкових повідомлень рішень, не мають юридичного значення для вирішення цієї справи без їх попередньої оцінки контролюючим органом, котрі спочатку мають бути ним перевірені та прийняти за результатами їх дослідження висновки та, в подальшому, рішення, з яким може погодитись або не погодитись платник податків. У разі незгоди з таким рішенням останнє може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Суд не може перебирати на себе функції контролюючого органу.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність оскаржуваних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Кепітал Україна" (вул. Залютинська, буд. 4, м. Харків, 61177, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.10.2025 р.

Суддя Бадюков Ю.В.